hos alle Provindslaegerne, hvor forskielligo iovrigt deres Aar og 
dcres Skoler kunne veerc. 
Baade i Kiobstadernc og Landsognene forekomme jevnligen 
til alle Aarets Tider sporadiskeTilfcelde af typhosFeber, men det 
borer til Sieldenhederne, at de udvikle sig til store Epidemier ; 
men ligesaa sieldent faaer isoer paa Landet eet Tilfaelde Lov til 
at staae alene: Boligernes Indretning og Benyttelse her ssette 
de bedste Skranker for , at det sig udviklende Smittestof kan 
blive fieruet; den Syges Opvartere og Besogere slcebe det med 
sig, og i Regelen kan Lsegen navnligt eftervise Sygdommens 
Gang fra Person til Person giennem Byen og Sognet og gien- 
nem Nabosognene. Dog have vi i dette Tidsrum et Par Ex- 
empler paa det Modsatte, idet Slutniugen deraf viser en stor 
Disposition til Typhus over hele Landet, og dets forste Dage 
betegne Begyndelsen af een af vore storre locale Epidemier. 
Det var forst i Jauuar 1844, at Sygdommen begyndte i 
den sydlige Deel af Asminderod Sogn (Frederiksborg Amt), der 
ligger N. for en i Retningen af 0. — V. temmelig udstrakt Mose, 
og vedblev lige til Mai Maaned at herske paa dette indskrsen- 
kede Terrain, hvor den i Alt angreb omtrent 200 Personer, 
hvoraf dode 23. Det er sandsynligt af Epidemiens senere Ind- 
skrsenkning, at en local Aarsag maa have ligget til Grund for 
den, og Lsegernc have sogt denne i den noevnte Mose, skiondfc 
det er oplyst, at netop sydlige Vinde ikke have hersket samti- 
digt med Epidemien, .og at dennes Culmination indtraf paa den 
temmelig strenge Vinters koldeste Tid; imidlertid fandtes der 
kun ubetydeligt faa Udlobere fra Epidemien i den ovrige Deel 
af Sognet eller i Nabosognene, og disse faa Tilfaelde forlob alle 
meget mildere end de paa Stedet selv. Sygdommen holdt sig 
forovrigt meest til de mere velhavende Indbyggere, men giorde 
ingen Forskiel paa Alder eller Kion ; dens Forlob var meget 
langsomt, og skiondtSmitteevnen var stank, idet kun meget faa 
