935 
Fingrene ; og deres giensidige Folelse er saa udviklet, at do 
sielden tage Foil af et eneste Ord. 
Den americanske Laura er vistuok do fleste Herrer bekiendt, 
og at hun efter Acre Aar blot ved Folelseu kunde gioukiende 
Menhesker. Et ligesaa frappaut Exempel saae jeg i Frankfurt. 
Eu ung Pigo paa 28 Aar havde til sit 23 Aar havt Brugon af 
alle sine Sandser. 23 Aar gammel fik hun en typhus Feber 
og Affection af 5te Nervepar, saa at hun mistede baade $yu 
og Ilorelse. For Feberen blev hun helfcredet, men Syns- og 
Horelses-Sandsen var og blev borte. Nil folte bun sig i hoi 
Grad ulykkelig ; hun kunde selv tale, men ei here Andre talc 
eller see det Allerringeste af hvad der foregik omkring hende, 
med eet Ord , hun var i hver Ilenseende udelukket fra 
Yderverdenen. Hun onskede blot at man vilde tage Li- 
vet af hende, indtil Directeuren for Dovstnmme Institu fet, 
Kosel, fandt paa en egen Maskine, hvorved hun pludseligen 
og uventet kunde forstaae alle sine Omgivelser og Alt hvad 
der foregik, ja modtage Underviisning i Religion og Trost 
ved den. 
Maskinen var 2 stive Handsker , giennem hver Finger af 
Handskcrne gik tre Metaltangentcr i samme Distance fra hinanden 
som Articulationen paa hendes Fingre. Disse endtc sig udad 
i Knapper, paa hvilke stode Bogstaverne : a b c etc., og indad 
i smaa Knubber. Naar hun ved et lidet Slag var giort op- 
mcerksom paa, at der var Nogen i Vaerelset, der vilde tale med 
hende, trak hun strax Ilandskerne paa. Hun vidste nu ved 
Ovelse, at naar man trykkede paa forste Knap, der gik til forste 
Articulation af Tommelfingeren, at det betod «a» og anden 
Knap «b» og saaledes videre. De, der nu vare ovedei at rore 
paa disse Knapper, kunde giore det saa hurtigt, at det lig- 
tiede en langsom Conversation. Hun spurgte mig om niit 
