953 
store Foiiobind , havde Ref.sReisefaelle, afdode J. Hallgrimsson, 
heldigen erhvervet sig og ved at overlade dem til dot Islandske lit- 
teraireSelskabs Bibliotheki Kiobenhavn sorgede han for deres frem- 
tidigeOpbevaring for Videnskaben, for hvilben deunaegtelighaveen 
ikke ringe Vaerdio formedelst mange i dem indstroede og bid- 
til ubekiendte lagttagelser, der dog ikke kunne til fulde benyt- 
tes uden et noie Riendskab til den af ham beskrevne Natur. 
I Dagbogen for Februar 1792 Andes et til ham fra Amt- 
manden over Nordrelandet stilet Brev, dateret Modrevallekloster 
1791 den 29de December, og hvori Amtmariden meddeler ham 
nogle maerkelige naturhistoriske Phaenomer og iblandt disse og- 
saa dette: 
«1 November eller December ifiorVinter «(altsaa 1790)» drev 
op i Arnarnaesvik, her i Sognet et Kreatur, som man kaldte 
Kolkrabbe , da det efter deres Sigende aldeles lignede det Dyr, 
man kalder saa, ialt, undtageu den uscedvanlige Storrelse , da 
de Iwngste Tentacula vare over 3 Favne lange ; men Kroppen 
ligefra Hovedet af 3 Vs Favne lang og saa tyk , at et fuldvoxent 
Menneske knap kunde overspcende det med Armene. Den fandtes 
ubeskadiget, men jeg fik intet at hore derom, forend den hele 
var spoleret, hugget i Stykker, og som saedvanlig nedsyltet til 
Mading for Torsken, hvortil Fiskerne holde den fortraefFelig. 
Manden, som mest tog sig af dette Kreatur, erindrede ei ret- 
tere, end at de lange Tentacula vare J, og ialt 10 i Tallet, lige- 
som man ogsaa tillaegger den Art af Sepia. Dog syncs mig i 
Folge Olafsen og Povelsen, de kuns skal vaere to lange. Denne 
har ellers rimelig vaeret den samme, som det besynderlige Dyr 
paa Thingoresandene 1639, hvorom bemeldte Reisende i deres 
Reise p. 716 (tale), og beviser da at det Andes flersteds end i 
Middelhavet, med mindre dette er en anden og langt slorre spe- 
cies. Denne havde ingen Been , undtagen det bekiendte i Ryggen . 
