9T2 
Thi leve hver en Kaemper 
Af Nordens Tril linghaer, 
Hvis Iver Intet daemper 
I denne Ledings/aerd, 
Som, baer det eller brister, 
I Slaget inodigt gaaer ! 
Men bort med hver Philister, 
Som ved Bagagen staaer ! 
Og forst og fremmest leve 
Til Haeder og til Gavn 
An/orerne! — ei kraeve 
Her Nogen deres Navn. 
Vi kiende jo tilvisse 
Fra B til 0 Enhver, 
Heist for de Andre disse 
Modtage Skaalen her ! 
p. 
2 . 
Mel Der er et Land, dets Sted er hdit mod Norden. 
Vel modt igien paa vore gronne Sletter, 
I stolte Sonner af det hoie Nord! 
Den danske Skov en Velkomst-Krands Jer /letter, 
Og Stranden hilser med sit Havfruchor. 
For den Indviede, for Forskeroiet 
Sin Skionbeds Pragt Naturen folder ud : 
Med kastet Slor og mildt imod Jer boiet 
Sin Brudgomskare venter bun som Brud ! 
Ja ikke sandt, hun er den Brud, I kaared. 
Den Brud, hvem udeelt I gav Hiertet hen! 
Og Eders Kiaerligbed bun ikke daared. 
Sin liele Rigdom gav bun Jer igien ; — 
