9b2 
Det klinger som en Gaade, 
At evigt gruble paa 
Dog skulle vi den made 
Og lose vel forstaae, 
Det straaler fra det Dunkle, 
Fra Nattens Moderhirm — 
Frihedens Dag vil funkle 
Og brvde herligt frem ! 
der efterfnlgtes af en Skaal af Conferentsraad 0rsted for Na- 
turvidenskabcns fortsatte Blomstren her i Norden. 
Efter en Sang af H. P. Holst, saalydende : 
Mel Livet skal nvdea, thi Livet er herligt. 
Liflig er V'inen, dog lifligst i Salen 
Perler dens Drue, naar yndigt Pocalen 
Krandses af Roser til bredfyldte Rand ! 
Herlig er Sangen, dog da faaer den Vinger, 
Da forst almaegtig fra Laeben den klinger, 
Naar den det Skionneste vie sig kan ! 
I, som har torsket i Havet og Jorden — 
Hvad er «det Skionneste» da i vort Norden ? 
Hvad har vort Hiemlands meest trvllende Duft? 
Er det Fossilier, er det Chrystaller? 
Er det Asterier eller Coraller? 
Er det vor Flora, vort Clima, vor Luft? 
Nei ! Vist et Billed, et andet Jer faengsler, 
Fylder Jert Bryst med begeistrende Laengsler, 
Staaer for Jert Sind med befrugtende Magt ! 
Raekker da Kronen det Skionneste, Venner! 
Raekker den dem, i hvis kiaerlige Haender 
Naadigt en Guddom Jer Skiaebne har lagt! 
