At forstaae Naturen ret, 
Det vil sige : at skionne paa Alt, hvad den yder* 
Den opfatter den kun slet, 
Som dens lifligste Gaver torskyder ; 
Hver, som Naturen elsker tro, 
Foler, at man maa elske To, 
Og sit Glas at tom me veed. 
— Nu saa kom da og gior mig Besked ! 
hvorpaa Dr. Ballin paa en humoristik Maade iudledede 0nsket 
om et lykkeligt Giensyn. Prof. Forchhammer foreslog en Skaal 
for de skandinaviske Naturforskermoders forste Stifter, Dr. Ege- 
berg ; Kammerjunker Baudilz for det selskabelige Element i Mo- 
derne; Prof. Sommer for Digterne; Cand. Ploug for Berzelius og 
0rsted, og H. P. Holst en Afskedsskaal for Prindsen af Ca- 
uino Maaltidet endtes med folgende Drikkevise af P. Faber : 
«blandt Naturforskere». 
Jeg brod mig kun lidet om Botanik , 
Endskiondt den roses fra alle Ranter, 
Hvis ikke det var for den eedle Drik, 
Der skyldes den bedste at Jordens Planter, 
Lad Andre plukke 
De sieldne og smukke, 
Jeg veelger kun den, der kan Torsten slukke. 
Ja, det gior jeg. 
Naar saa jeg har samlet et Vognmandslaes, 
Jeg beder en Chemiker gaae mig tilbaande, 
Han leder den kunstige Giaeringsproces, 
Mens Druen drager sin Rulsyreaande. 
For denne Umage 
Han Syren maa tage ; 
Jeg selv beholder Champagnen tilbage 
Som Biprodukt. 
