41 
Tab. LXVIII. TJOCKA RÖRSOPPEN. 
( Boletus pachypus Fries.) 
Syst. Myc. I. p. 390. Epicr. p. 417. 
Arten har sitt namn efter den tjocka foten, men då detta 
äfven gäller om hatten, hafva vi ansett lämpligt förkorta sven- 
ska namnet. Ehuru till utseendet lik föregående är den från 
densamma vida skild och lätt och säkert igenkänd af de rundt 
kring foten korta piporna, så att dessas lager genom denna 
insänkning synes nästan fritt från foten. 
Tjocka Rörsoppen tillhör de större arterna i slägtet. Fo- 
ten är alltid tjock, vanligen kort ägg- eller lökformig, men 
förekommer äfven förlängd (från 2 till 5 tum) och då van- 
ligen jemntjock, på ytan, synnerligen upptill, alltid nätådrig, 
vanligen till hälften gul, till hälften högröd. Hatten tjock, 
dynlik, 4 — 8 tum bred, fint luden, i början smutsig, men ut- 
växt blek, sämskfärgad; köttet hvitt, vid brytning lindrigt blå- 
nande, snart återtagande den bleka färgen. Piporna små, 
runda, ljusgula, aldrig med röd mynning. Sistnämnda förhål- 
lande skiljer den från den Lömska Rörsoppen (B. luridus) och 
dess förvaudta, med hvilka den till sin yttre form öfverens- 
stämmer. 
Arten är i S. Sveriges bokskogar icke sällsynt, vanligen 
dock ensamt växande. I medlersta Sverige har den hittills 
icke blifvit funnen. 
För likheten med den Lömska Rörsoppen har den blifvit 
räknad till misstänkta arter, men efter Lenz, hvars uppgifter 
i detta fall äro pålitliga, är den en af de förnämsta ätliga. 
Den öfverensstäminer också mycket med den Ätliga Rörsop- 
pen i sina väsendtligaste kännemärken. Sjelf har jag likväl 
icke haft tillfälle pröfva densamma. 
Man uppgifver vanligen i läroböcker, att arter med blå- 
nande kött äro giftiga, h vilket afser Boletus luridus och för- 
vandta. Men som allmän regel är denna uppgift otillförlitlig 
liksom alla allmänna kännemärken, hvarigenom man trott sig 
kunna urskilja ätliga och giftiga arter. Endast en säker kän- 
nedom af de enskilda arterne kan i detta afseende vägleda. 
Tab. LXVIII framställer olika former af denna art. 
Tab. LXIX. SKÖNA RÖRSOPPEN. 
(. Boletus calopus Fries (non Pers.) 
Syst. Myc. I. p. 390. Epicr. p. 41S. 
Båda först i häftet anförda arter hafva en jemntjock, slät 
fot, piporna mycket mörkare färgade än hatten; denna och 
föregående åter en mycket tjock, nätådrig fot och ljusgula 
pipor. Hatten är tillika mera hvälfd och på 3 't.an finluden. 
Den Sköna Rörsoppen har sitt namn egentligen af den 
karmösinröda foten, som är öfverdragen med ett regelbundet 
nät af ådror. Den är tillika tjock, upptill afsmalnande, mot 
basen stundom öfvergående till gul färg. Hatten är mycket 
köttig, kullrig eller dynlik, mörkt olivfärgad, aldrig klibbig, 
utan beklädd af ett fint ludd, 2—3 tum bred, köttet temligen 
fast, blekt, vid brytning blånande. Piporna utan insänkning 
fastväxta vid foten, temligen långa, men med smal, något 
kantig mynning. 
Arten förekommer både i löfskog och barrskog, men till- 
hör de sällsyntaste. I södra Sverige har den flera gånger 
blifvit funnen, men i medlersta Sverige blott i Södermanland. 
Den kan anses som den bäst utbildade typen för en hel 
grupp af närbeslägtade och i det närmaste likfärgade arter, 
alla med luden hatt, som vi här skola anmärka, da utrymmet 
ej medgifver upptaga dem särskildt. 
a. FLOCKIGA RÖRS. B. chrysenteron Bui.l. et Fries 
(B. calopus P.) skild från den förra genom smalare, styf, fibröst 
strimmig fot (ej nätådrig); mera platt, flocköst-fjällig hatt; 
större, kantiga, gröngula pipor. Dess mest utmärkande känne- 
tecken är, att köttet nära ytan är rödt, |hvarföre, då den 
lätt spricker på ytan, dessa sprickor blifva röda. Vanlig på 
torrare ängsmark. 
b. LUDNA RÖRS. (Bol. subtomentosus L.). Liknar till 
sin form och hattens färg mest Sköna Rörsoppen, men foten 
är gul och utan nätådror, i stället vanligen fårad; från den 
flockiga skiljes den lätt genom hattens kött, som under 3 'tan 
saknar dess röda färg. 
Alla dessa arter äro ätliga, ehuru icke tillhörande de 
mera läckra arterna. Hattens ludd, liksom piporna, bör före 
användandet afskalas. 
Tab. LXIX föreställer deu Sköna Rörsoppen i naturlig storlek. 
11 
