44 
Tab. LXXIV. RODNANDE FLUGSVAMPEN. 
(Agaricus Amanita mbescens (P.) Fries.) 
Fries St/st. Myc. I. p. 18. Epicr. p. 7. 
Af Flugsvamparnas grupp äro redan tvenne ganska gif- 
tiga arter framställda, nemligen Allmänna Flugsvampen (Tab. 
].) och Ofläckade Flugsvampen (Tab. II.). Flertalet af våra 
inhemska arter af detta underslägte synas dela dessa skadliga 
egenskaper. Men i södra Europa förekomma tvenne utmärkta 
arter, som allt sedan Romarnes tid räknats till de yppersta, 
läckraste arter, nemligen A. caesareus *) och ovoideus. Afven 
vår inhemska Rodnande Flugsvamp räknas af Vittadini 
och italienska författare till ätliga arter. Men då jag icke 
eo-er någon inländsk erfarenhet, vagar jag icke förorda den- 
samma. Som likväl arten är utmärkt och allmän, har jag an- 
sett lämpligt att afbilda densamma. 
Rodnande Flugsvampen skiljer sig från alla samslägtin- 
garne genom sitt vid brytning rodnande kött. Den är till- 
lika utmärkt genom allmänna hyllet, som vid fotens bas helt 
och hållet försvinner, men bildar mjöliga vårtor på hattens 
yta, sin upptill afsmalnande, småfjälliga fot med tydlig ring 
och de från de hvita skifvorna nedlöpande strimmorna på 
fotens topp. Hattens kant är i början slät, men blir äldre 
fint strimmig. Hattens färg föränderlig, vanligen köttfärgad 
eller sämskfärgad. 
Arten växer öfver hela riket, så väl i löf- som barrskog, 
ofta i stor mängd. Det vore derföre af stor vigt, att man 
vunne någon visshet om dess egenskaper och att man vid 
någon veterinär-anstalt deröfver gjorde försök. Man verk- 
ställer dem vanligen derigenom, att man först gifver svam- 
pen, dels rå, dels kokad åt hundar. Visa de dervid inga 
menliga verkningar, gör man sjelf försök i mindre doser. 
Tab. LXXIV framställer svampen i olika åldrar. 
Tab. LXXV. ALLMÄNNA PLUGGSVAMPEN. 
{Paxillus involutus (BatSCH) Fries). 
Fries Epicr. p. 311 . Monogr i Hym. II. p. 118. 
Från alla öfriga Skiflingar skilja sig Pluggsvamparne 
genom de från hatten lätt skilda skifvorna, hvilka nedlöpa på 
den tjocka foten och der vanligen nätformigt äro förenade 
eller ock greniga. I detta afseende, äfvensom det mjuka, 
saftiga köttet närma de sig till Rörsopp-slägtet. Pluggsvam- 
parne fördelas i tvenne afdelningar; den ena har smutsigt 
hvitt fröstoft, den andra rostfärgadt. Till den senare hör 
närvarande art. 
Allmänna Pluggsvampen är en af de lättast urskilda arter. 
Foten är mycket köttig, af en tums tjocklek och derutöfver, 
inuti tät, utan ring; färgen smutsgul. Hatten är mycket 
köttig, fast, i början kullrig, äldre flat, i våt väderlek fuktig 
och synnerligen utmärkt af sin finludna inrullade kant. Yngre 
är den ett par tum, äldre ända till qvartersbred. Färgen är 
mer eller mindre rostfärgad eller gulbrun. Skifvorna tunna, 
tättsittande, vid foten nätformigt förgrenade, blekare än hat- 
ten, men erhålla vid beröring mörkare fläckar. 
Arten är synnerligen allmän, företrädesvis i löfskogar 
öfver hela riket, och framkommer vanligen i stor mängd re- 
dan vid slutet af sommaren. Dess fina, saftiga kött, likt 
Rörsopparternas, antyder dess lämplighet till näringsmedel, 
hvartill den i Ryssland allmänt begagnas. En olägenhet är, 
att den vanligen svårt hemsökes af insektlarver. Smaken 
är ej heller så alldeles läcker. Hos oss är den mig veter- 
ligen icke försökt. Dess anrättning bör vara lika med Rör- 
sopparnas. 
Tab. LXXV framställer svampen i naturlig storlek. 
') Det är denna art, som hos de gamle romarne kallades Bolctus. Af de utdrag af deras poeter vi anfört i Inledningen till detta verk (p. 1), kan 
se huru högt uppskattad den var. 
man 
