26 
Tab. XXXIX. LÄCKRA CHAMPIGNONEN. 
(. Agaricus Psalliota cretacms Fr.) 
Syst. Myc. 1, p ■ 280. Epicr. p. 213. 
Skiljes frän de öfriga genom ihålig, upptill afsmalnande, 
slät fot — försedd med enkel ring, som visserligen är ned- 
hängande, men i kanten vanligen uppåt vänd — , i början 
klocklik, sedermera platt, krithvit hatt, yngre utan fjäll, länge 
oföränderligt hvita skifvor, som äro något skilda från foten 
och mot kanten betydligt bredare. — På grund af de länge 
oförändradt hvita skifvorna förvexlas den lätt med några 
Fjäll-Skiflingar ; dock blir färgen hos de äldre först ljusröd, 
slutligen svartbrun. 
Förekommer på gräsbevuxna fält, sednare på hösten än 
de föregående. I Skåne fann jag den i stor mängd; i mel- 
lersta Sverige har den endast mycket sparsamt blifvit sedd. 
Synes vara allmän i Södra Europa. 
Utländska författare anse denna för den läckraste af alla 
Champignon-arter; — Paulet benämner den "den utsöktaste” 
(Hypophyllum exquisitum). 
Agar. ( Lepiota ) liolosericeus, som hittills endast blifvit fun- 
nen i Skåne, har med denna en utomordentlig likhet, så att 
äfven en svampkännare blott med svårighet förmår skilja dem 
i yngre tillstånd, hvareinot den förres alltid hvita skifvor och 
hvita fröstoft häfva hvarje tvifvel vid bestämmande af äldre 
exemplar. Sannolikt är äfven A. liolosericeus ätlig, ehuru ännu 
ej undersökt. 
Fig. framställer arten i naturlig storlek. 
Tab. XL. STINKANDE KREMLAN. 
(Russula foetens Pers. Fr.) 
Syst. Myc. 1 , p. 59. Epicr. p. 359. 
Kremlornas gemensamma kännemärken äro redan ofvan 
(sid. 17) angifna., men närvarande art, en af de utmärktaste 
i slägtet, afviker i flera afseenden från de öfriga. Skifvorna 
äro nemligen tunna, tättsittande och olika långa eller gaffel- 
greniga samt utsippra i våt väderlek vattenaktiga droppar, 
hvilka afdunstade qvarlemna mörkare fläckar på de bleka 
skifvorna. 
Arten är för öfrigt bland de största i slägtet och ovan- 
ligt styf, men tillika spröd, till färgen oföränderlig. Foten 
är tjock, yngre kort och tät, äldre ihålig och förlängd (2 — 3 
tum). Hatten är endast i midten köttig, i omkretsen hinn- 
aktig, så att den genom undre sidans skifvor blir fårad mel- 
lan upphöjda, knottriga åsar. Den yngre hatten är nästan 
klotrund med inböjda kanter, liksom uppblåst; äldre blir den 
utbredd eller tillbaka-böjd, ofta i kanten vågig; färgen smut- 
sigt mörkgul eller brungul. I våt väderlek är hatten klibbig, 
men dess öfre hinna kan ej afdragas. Skifvorna hvita eller 
något åt gult stötande. 
Den Stinkande Kremlan är en af de allmännaste arter, 
såväl i löf- som barr-skogar. Efter regnväder framkommer 
den ofta redan under sommaren i stor mängd. 
Arten är giftig. Den skarpa smaken och stinkande luk- 
ten (som dock i torr väderlek stundom är omärklig) synas 
tillräckligt varna för dess användande. Likväl liar jag i 
Stockholm sett den till salu utbjudas jemte ätliga arter. 
Planchen framställer svampen i olika åldrar. 
