25 
Tab. XXXVII. RUNDA STOCK-SKIFLINGEN. 
{Agaricus Pleurotus ulmarius Bull.) 
Fries Syst. Myc. 1, p. 186. Epicr. p. 130. 
I Skiflingarnas stora slägte finnas tvenne naturliga floc- 
kar, hos h vilka foten antingen alldeles saknas eller är fästad 
vid eller närmare den ena kanten, icke midt under hatten. 
De växa nästan alltid på gamla trädstammar, efter hvilkas 
olika läge de antaga flera olika former. Den ena af dessa 
flockar ( Pleurotus ) har hvitt fröstoft, den andra ( Crepidotus ) 
rostfärgadt. 
Närvarande art tillhör den förra gruppen och den afdel- 
ning deraf, som har foten ej fästad i kanten, utan på hattens 
undre sida, dock mer eller mindre närmad ena kanten. Foten 
är styf, tät, ofta krumböjd, nedtill uppsvälld, finluden, nästan 
hvit, utan ring. Hatten köttig, i början kullrig, sedan platt, 
glatt, slät, i våt väderlek fugtig, men ej klibbig; färgen grå- 
blek, ofta spräcklig (marmorerad) af runda, vattenaktiga fläc- 
kar; köttet fast, hvitt. Skifvorna vid vidhäftningen på foten 
liksom urnupna, ej fastvuxna vid eller nedlöpande på den- 
samma, breda, tättsittande , hvita. Lukt och smak något 
syrliga. 
Arten är temligen allmän, helst på senhösten, på gamla 
löfträds-stainmar såsom alm, bok, asp, ek o. s. v. 
Bland de flera arter af Stock-Skiflingarne, som uppgifvas 
ätliga, torde denna i främsta rummet förtjena uppmärksamhet. 
Rå är den ej användbar. 
Planchen framställer arten i flera former. 
Tab. XXXVIII. PRÄKTIGA GHAMPIGNONEN. 
(. Agaricus Psalliota augustus Fr.) 
Epicr. p. 212. 
Redan i första häftet fästade vi uppmärksamheten på 
Champignonernas grupp och angåfvo såväl deras gemensamma 
kännetecken som flera med den Allmänna Champignonen för- 
vandta arter, hvilka till egenskaper och användande med den- 
samma i det närmaste öfverensstämma. Då vi likväl funnit, 
att tvekan uppstått om deras användbarhet, hafva vi ansett 
nödigt äfven af dessa lemna trogna afbildningar. 
Den Präktiga Champignonen är den största af arterna, åt- 
minstone den resligaste Foten är vanligen ett qvarter lång, 
1 — 2 tum tjock, tät, fast, glatt, med en ofvanifrån nedhän- 
gande ring ( annulus supenis *), som på undre sidan är rutigt 
fjällig, en antydning till den dubbla ringen hos Allmänna 
Champignonen. Hatten, i början klotrund, blir äldre utbredd, 
I fot och deröfver bred, i midten gulbrun, föröfrigt hvitgul, 
med små brunaktiga fjäll. Skifvorna äro smala, längre skilda 
från foten, än hos öfriga arter, så att de lemna en bar ring 
omkring densamma, och förblifva länge hvita, först gamla 
sotfärgade eller bruna af fröstoftet, men aldrig rodnande. 
Denna art, som först urskildes i skogarne omkring Up- 
sala, är sedan äfven funnen i Östergötland och förekommer 
sannolikt flerestädes. 
Planchen framställer ett mindre exemplar af arten. 
*) Ett af de vigtigaste skiljemärken mellan närförvandta arter erbjuder ringen, antingen den börjar och nedhänger från fotens spets ( annulus supenis ) eller 
börjar vid fotens bas och fastvuxen bekläder denna såsom en slida, till dess den afbrytes af den utstående kanten (a. inferus). Ofta är den likväl lastad 
midt på foten, utan att man kan följa dess utgång från spetsen eller basen (a. medius ). 
7 
