23 
Tab. XXXm. FJÄLLIGA TAGGSVAMPEN. 
( Hydnum imbricatum L.) 
Fries Syst. Myc. 1. p. 398, Epicr. p. 505. 
Af Taggsvamparnes redan beskrifna slägte är närvarande 
irt den ymnigast förekommande. Hatten är mycket köttig, 
>latt eller i midten nedtryckt, betäckt af ett tjockt, samman- 
iiingande ludd, som sönderspricker i rutor eller grofva fjäll, 
iom betäcka den mörkbruna hattens yta. Foten är mycket 
iort, nedtill vanligen afsmalnande, grå. Taggarne på hattens 
indre sida äro enkla, syllika, hvitaktiga, slutligen mörkare, 
»göt nedlöpande på foten; vid beröring lossna de lätt från 
latten. Till storleken är den mycket föränderlig, uppnår stun- 
lom ett qvarters bredd. På den äldre svampen och i regn- 
tider lossna ofta fjällen, så att hatten blir nästan slät. 
I barrskogar är denna en af de allmännaste och ymni- 
;ast förekommande öfver hela riket. Den framkommer van- 
igast efter regnväder i September. 
Arten är ätlig och närande, men har en skarp smak, som 
;enom kokning måste afsöndras, innan den blir smaklig. Ehuru 
den allmänt begagnas i de länder, der svampar ymnigare an- 
vändas som näringsmedel, har jag funnit den stekta svampens 
smak sträf. Antingen detta beror af mitt enskilda tycke eller 
mindre passande beredning, kan jag ej afgöra. Annars lemnar 
arten genom sin storlek, köttighet och ymniga förekommande 
ett vigtigt näringsmedel. 
Flera med denna närbeslägtade arter med likaledes köttig, 
men slät eller mindre fjällig hatt öfverensstämma äfven till 
egenskaper och användande. Deremot linnas några andra till 
formen liknande arter, men med kork- eller träd-artad hatt, 
som för sin seghet oah hårdhet icke äro användbara. En af 
dessa, H. suaveolens, är mycket märkvärdig för sin angenäma 
vällukt och blåaktiga färg. 
Tab. XXXIII framställer arten i naturlig storlek. 
% 
Tab. XXXIV. KORALL-TAGGSVAMPEN. 
(Hydnum Coralloides Scop.) 
Fries Syst. Myc. 1. p. 402, Epicr. p. 511. 
I svamparnas på egendomliga och afvikande former så 
•ika klass utmärka sig Taggsvamparne framför andra genom 
sn mängd egendomliga former. En af dessa är den märk- 
iftrdiga Korall-Taggsvampen , hvilken, utan att bilda hatt, 
ipplöser sig i en mängd grenar i likhet med Fingersvam- 
larne, men fröredningen bekläder icke här omedelbart gre- 
larna, utan är inskränkt till taggarna på grenarnes mot jor- 
len vända sida, så att dessa synas lagervis öfver hvarandra 
ledhängande. Taggarne äro enkla, syllika, utväxta fullt f tum. 
ånga. Hela svampen bildar tufvor af ett qvarters höjd och 
»edd. Färgen är yngre hvit, öfvergår äldre något i gult. 
På gamla murknade Bokstockar är denna art i södra 
Sverige icke sällsynt och derstädes icke funnen på annat träd- 
dag. Men den förekommer, ehuru sparsamt, i mellersta Sve- 
'ige på Gran och Björk. 
Arten är ieke blott ätlig och födande, utan tillika Väl- 
snlaklig, men bör insamlas ung, ty äldre blir den något seg. 
Dess användande är lika med Fingersvamparnas. 
Närmast beslägtad med denna art är Igelkottsvampen (H. 
Erinaceus), men den utbildas icke till grenar, utan bildar en- 
dast runda eller hjertlika hängande klumpar, utan någon ut- 
stående kant. Taggarne äro öfver tumslånga, syllika, men 
nedtill greniga. Äfven denna upptages bland ätliga arter, 
men blir ännu mera seg (spongiös) och förekommer blott i 
enstaka tufvor på Ek- och Bok-stammar mycket sällsynt uti 
S. Sverige. 
Tab. XXXIV framställer Korall-Taggsvampen i naturlig storlek. 
