20 
107 
ned i Frøhviden, møder den ofte her stor Modstand og faar 
ikke Plads nok til sin Udvikling; man ser da dens øvre Ende 
løftes i Vejret, ofte helt op til det nu tomme Archegoniums 
øvre Ende, og i Regelen løsrives den ovenfor omtalte tykke, 
porøse Archegonievæg og løftes med op (Tav. IV, 1 ved m ). 
Kimtraaden er forøvrigt dannet af langstrakte, tyndvæggede 
Celler, ganske som hos Conifererne, med afstumpede Ender (III, 
25); jeg har oftere hos Ceratozamia fundet ejendommelige, uregel- 
mæssige, afrundede Konkretioner i dem, hvis Natur jeg ikke 
kjender (lagte i Saltsyre svinde de ikke , hvorfor de neppe ere 
oxalsur Kalk; dog finder der en livlig Gasudvikling Sted, og det 
samme sker ved Chlorzinkjod, der tillige farver Væggene sort- 
violette; de synes ofte at være hule, luftfyldte i det Indre). 
Paa Spidsen af Kimtraaden sidder et meget smaacellet Væv, 
der tillige er meget protoplasmarigt, derfor mørkere end den 
indholdsfattige Kimtraad, og som ved begge disse Forhold er 
temmelig skarpt afgrænset mod denne. Dette er Kimanlæget. 
Det synes i hele sin Bygning at stemme nøje med Coniferernes 
Kimanlæg, men forøvrigt ere de Oplysninger, som jeg kan give 
om dets CJdviklingsmaade næsten ingen, — desværre, thi da 
Cycadeerne aabenbart i det Hele staa paa et lavere Udviklings- 
trin end Conifererne, er det tænkeligt, at den Voxemaade ved 
kryptogamisk Topcelle, som kjendes hos disses Kim i deres 
yngste Stadier, ogsaa og maaske meget tydeligt vil gjenfindes 
her. Jeg afbilder (Tav. IV, Fig. 3, 4 og 2) to Overfladebilleder 
af og et optisk Længdesnit gjennem Kimtraade for at vise Lig- 
heden med Conifererne (nærmest er vist Taxus)\ jeg har ofte 
iagttaget overfladiske Partier af Kimanlæget, der ligesom dannede 
for sig afgrænsede Helheder med egen Spidsevæxt ved tvesidet- 
kileformet Topcelle, og et saadant Parti sees midt i Fig. 3. 
Fra Grunden af Kimanlæget sees smaa kegleformede Celle- 
rækker udvikle sig frit tilbage (Fig. 3, 4). 
I Januar ere Frøene af Ceratozamia modne; de løsne sig 
let fra Frugtbladene, og det ydre som Kjødet paa en Stenfrugt 
