18 
105 
rende mellem 2 — 9 (14, S. 115); hos Ceratozamia er 3 det 
hyppigste Tal. Tallet kan være forskjelligt paa de to Æg af 
samme Cerafoaajrøa-Frugtblad’s (Andre Data se Al. Braun’s Poly- 
embryonie and Keimung von Goelebogyne S. 209 og 14, S. 115, 
fremdeles Gottsche, 11, S. 399, Miquel paa forskjellige 
Steder o. s. v.). Ordningen af Archegonierne er ikke bestemt 
-ved noget Forhold f. Ex. til Æggets Kanter; hos Gycas fandt 
jeg dem dog ofte i en uregelmæssig Række i den Linie, der 
forbinder Æggets to Kanter; hos Ceratozamia i en Kreds, der 
var mere eller mindre regelmæssig (II, 13); var der 3, svarede 
de dog i Stilling til Æggets Kanter (II, 14). 
Archegonierne ere overalt adskilte ved flere Lag af Celler 
(3 — 6 i Almindelighed), hvori de stemme med Taxus , Ginlcgo, 
Pinus o. a. (II, 9). ’ 
I det de Frøhvideceller, der i Frøhvidens Periferi omgive 
det af Archegonierne indtagne Areal, hæve sig i Vejret ved for- 
nyede Delinger (x paa Fig. 19, Tav. II), kommer hele dette 
Areal altsaa til at ligge i Bunden af en eneste stor Grube paa 
samme Maade som de tætsluttede Archegonier hos Cupressine- 
erne (II, 10, 19; III, 26; IV, 1); denne Grubes Omkreds retter sig 
altsaa efter den Maade, hvorpaa Archegonierne ere grupperede, 
og den bliver f. Ex. budt 3~kantet eller 4 — 5-kantet hos Cera- 
tozamia, naar Archegonierne ligge paa en hertil svarende Maade 
(II, 13, 14). 
Paa Længdesnit sees Cellerne omkring Gruben ordnede i 
radiale Rækker, der bøje sig lidt hen mod Gruben (II, 19). 
Hos Ceratozamia bliver den tilsidst ofte meget dyb , med 
Form af en Kegle, idet Mundingen af den bliver betydelig 
mindre end Bunden, saa at Væggene skraane fra Mundingen nedad 
(IV, 1). Hos Zamia er Gruben mere omvendt-kegleformig eller 
tragtformig, med bredere Munding end Bund (III, 26). Hos Cycas 
har jeg ikke selv kunnet se den uden i dens allerførste Begyn- 
delse, men den er tydelig afbildet f. Ex. hos Richard 1, PI. 
26, d , e, og han omtaler den S. 108 som «une petite dépression 
