16 
103 
som ikke hidtil ere iagttagne nogensteds, og som vel nærmest 
maa opfattes som en Slags Aleuronkorn eller Krystallo- 
ider (Tav. II, Fig. 20, 21). De ere tenformede, spidse i hver 
Ende, men af temmelig forskjellig Størrelse; de ligge i alle Ret- 
ninger og Stillinger i Protoplasmaet, særlig talrige vistnok ud 
mod Periferien; de stemme i alle Henseender nøje med det 
omgivende Protoplasma, lade sig lige saa lidt som dette opløse 
eller bringe til Svulmning af Kali, Saltsyre, Eddikesyre, Salpe- 
tersyre; de farves paa samme Maade som Protoplasmaet af 
Jod, Anilin-Fuchsin, Salpetersyre og Kali, Osmiumsyre. Det 
sidste gjør hele Massen brunlig og antyder, at de mange Smaa- 
korn i Protoplasmaet (se II, 20, 21) rimeligvis ere Oliedraaber. 
Det viste sig endelig, at de ere bøjelige, idet de lode sig 
krumme helt sammen ved Forskydning af Protoplasmaet, der 
omgav dem. 
Hos Geratozamia dannes der lige under Halsen én Kanal- 
celle (II, 16 ved k), omtrent naar Protoplasmaet er blevet ganske 
vakuolefrit (de to andre Slægter har jeg endnu ikke kunnet 
følge saa vidt, at dette vilde kunne iagttages); den skyder sig, 
naar Halscellerne svulmende hæve sig i Vejret, spidst op mellem 
dem (II, 17 — 19, 21). Først er den kun ved en utydelig 
Grænselinie, skilt fra den nu dannede Ægcelle (Fig. 16) og lader 
sig ikke rive løs fra denne; senere sker dette let (II, 19); jeg har 
oftere fundet Tilfælde, hvor det paa Spiritus-Materiale var sket 
af sig sel'v, og ved Vesel med Reagenser har jeg kunnet faa 
den til at trække sig tilbage fra Ægcellen eller svulmende nærme 
sig den igjen. 
Mere end 1 Kanalcelle har jeg ikke fundet. 
Archegonievæggen har hos Zarrda og Geratozamia (hos 
Cycas rimeligvis ogsaa) en egen Beskaffenhed; den bliver stærkt 
fortykket, faar lave kopformede Porer (II, 15, m), der svare til 
lignende i Nabocellerne, saa at den i Tværsnit har et eget 
perlesnoragtigt Udseende ; kun oppe i Spidsen under Halscellerne, 
hvor Støvrørene vel skulle bryde igjennem, er den tyndere 
