94 
7 
paa Fejltagelser. Integumentet er kraftigt og tykt, har en 
tydelig Epidermis og under denne et ikke ganske regelmæssig 
ordnet Parenkym (Tav. Il, Fig. 1—5; IH, 1 — 3, 14, 32). I den 
øvrige Del af Ægget er der paa det yngste af de iagttagne 
Stadier intet betydeligt Spor til Udprægning i forskjellige Væv, 
kun de paa Tegningen (Tav. II, Fig. 1) med mørk Tone angivne 
Partier adskille sig ved luftførende Intercellular-Rum fra det 
øvrige. 
Paa et lidt senere Stadium er et stort ellipsoidisk Celle- 
vævsparti (II, Fig. 2) ved en egen Lysbrydning og Tone ud- 
præget i Æggets Midte og skarpt afgrænset udad (II, Fig. 
6; Vævet s hører til den ellipsoidiske Gruppe, Vævet p til Om- 
givelsen). Det naar lidt op i Kjærnespidsen, men ligger med 
sin allerstørste Del dybt under denne. Det. er en Celle midt 
i denne Cellemasse, som bliver til Kimsæk (se, Tav. II, 
Fig. 2), og den hele øvrige Cellemasse vil under Kimsækkens 
Udvikling gaa til Grunde; Cellerne løsne sig lidt efter lidt fra 
deres indbyrdes Forbindelse, de runde sig af og opløses, alt 
som Kimsækken udvikler sig og fortrænger dem (se, Tav. II, 
Fig. 4, 5). Jeg har intet fundet, der tyder paa, at mere end den 
ene Celle i den hele ellipsoidiske Masse vil udpræges som 
Kimsæk (saaledes som Oofmeister fandt hos Taxus og ogsaa 
Strasburger tror muligvis at have fundet hos Coniferer), men 
selve denne til Opløsning forud bestemte Cellegruppe tror jeg 
at burde tildele en bestemt morfologisk Betydning: den 
svarer til alle de i et Makrosporangium (f. Ex. af en Selaginella , 
Salvinia *) eller Ophioglossé) anlagte Sporemoderceller , af 
hvilke kun 1 eneste naar at udvikle sig til Spore, ovenikjøbet 
uden at 4-dele sig som Sporemodercellerne hos Kryptogamerne. 
Af alle disse er det især Ophioglosseerne, som Cycadeerne 
komme nær, idet Sporemodercellerne (Sporangiet) hos Ophio- 
*) Se Juranyi, tiber die Entwickelung der Sporangien und Sporen von 
Salvinia natans. Berlin 1873. 
