43 
(és nem florisztikai : -Kxulh'.hf.r : Gén. plánt., Bentham-Hookeb. : Gén. 
plánt., DuftAxb : Index Gén., Jacksön : Index Ivewensis) művet sorol 
elő a «Florisztika» fejezet alatt » ntég -mindig itt időzve, az ő sor- 
rendjében most következnek a — Páterek. 
Tehát menjünk mi is vissza a Páterek korszakába. 
II. deflnitiójával, hogy kik a növénytan Páterei, ismét, 
nem érthetünk egyet, mert szerinte a Páterek = « Linné-előtti 
korból való többnyire nagy. bőrkötésű (!) művek*, ami bizony elég 
furcsa definitio. 
A «Patres» kifejezést kétféle értelemben használjuk: 
a) Páternek nevezik azt, a kitől valamely tudomány vagy 
(alsóbb fokozatban) diseiplina kezdetét számítjuk, erre a normára: 
Adám az emberiség atyja. Ily értelemben Hippocrates-í az orvosi 
tudományok, Herodotos-í a történelem. Theophrastos-í x ) a növény- 
tan, Thal Jánost a florisztika, Malpighi-í a növény-anatómia atyjának 
szokás nevezni, stb. 
b) A mai értelemben használt «Patres» elnevezés Sprengel 
Curtius-tól származik, a ki ezzel a «Geschichte dér Botanik» 1. (1817), 
258-ik lapján « Deutsche Viiter dér Pflanzenkunde» czímen a növény- 
tannak új epocháját jelöli, azt. melynek férflai szakítva a «Kriiuter- 
buch»-ok-, Dioscorides-commentálások- s a tekintélyekre való támasz- 
kodások zsibbasztó irányzatával, a növényeket végre ismét önmagákért 
kezdték tanulmányozni s a legelső jó képekkel ábrázolni. S mivel 
ezen független gondolkozása természetbúvárok mind németek voltak, 
joggal adhatta Sprengel e korszaknak a « Deutsche Viiter » nevet, 
mely név dicsőségében 0. Brunfels, H. Bock (Traglis), L. Fuchs, 
V. Cordus, C. Gesner, J. Thal és J. Theodor Tabernaemontanus 
osztozkodnak. Meyer Ernő a «Geschichte dér Botanika IY-ik köte- 
tében (p. 295) nemcsak lelkesedéssel acceptálta ezen megtisztelő 
epithetont, 2 ) hanem a germán nyelvrokonság révén még a német- 
alföldi nagy trias-ra : R. Dodonaeus-, C. Clusius- és M. LoBELiusra 
is kiterjesztette, a kik ezen epochának kétségen kívül legérde- 
mesebb s legfelvilágosodottabb tagjai. 
Kitüntetés tehát a «Patres», nem pedig « a jó öreg# általános 
megjelölése, mely utóbbi téves felfogás révén ezen most említett 
illustris társaságban utóbb még Joannes van Cube, a «Gart dér Ge- 
sundheit* szerzőjének is hely jutna! 
B. az ő «Patres»-eiből is ád kóstolót, s ezt így vezeti be : 
«Az olykor igen finom és pontos fametszetei a reájuk vonatkozó 
descriptióval együtt nem egy nehéz florisztikai kérdésre adnak 
felvilágosítást. Pl. Exactissima deseriptio rariorum plantarum etc. 
Tobia Aldino Cesenate autore». 
*) ARisTOTELEs-nek ~£pi ov-űbv faz. czímű müve elveszett ; a mit eddigelé 
annak tartottak, az Nicolaus Damascf.nus müve. 
-) «Die Deutschen Vater dér Pflanzenkunde nennt Sprengel mit einem 
Ausdruck, dér erhalten zu werden verdieut, die Reihe dér Mánner, an dérén 
Spitze als wiirdiges Vorbild Ottó Brunfels stehr.» 
