2 :> 
Ennek a mi Kasztunknak tő hegytömegéből, ennek éjszaki 
határain ered egy forrás-tóból, meg még odább éjszaknyugatra egy 
másik patak-ágból a Kulpa, ez a CarnioUa (Krajna) és hazánk 
határát jó hosszú vonalon jelző jelentős kis folyó. 
A Risnyák tetőiről éjszaknak tekintve, meglátszanak azok a 
horpadások, a melyekből kibugyog a Kulpa folyó : a Risnyák 
magaslatairól éjszak-nyugatnak tekintve, kékes légrétegben meg- 
látszik a sziklás Krajnai SnezniJc, a krajnai Karszt 1796 méterre, 
elég szabadon, láthatóan kimagasló fő hegytömbje: a Risnyák 
magaslatairól gyönyörködhetünk az isztriai Karszt hírneves hegyé- 
nek. a Monte-Mayyiore- nek távoli képén : a Risnyák- ról helyenként 
megpillanthatjuk a Lujza-út kanyarulatait, meg az attól délkeletre 
emelkedő Nayy-Kapella erdős főhegyeit, a Bitóra}- 1 s a Bjela- 
lasiczáf ; a Kisnyékről belátunk a Quarnero-tenger víztükrére, ott, 
a hol az Fiume és Buccari dombjai alatt terül el. 
Az ilyen geográfiái helyzetű hegytömbnek, a magyar-horvát 
Karszt derekának, a mely kitekint a karnioliai Karsztra, kitekint 
az isztriai Karsztra; határos a Nayy-Kapellá-v&\: úgy véltem, hogy 
flórájában is valami kapcsolata lehet az őt környező érdekes vidék 
flórájával. 
E vélekedésem be is vált. De itthon, a mikor megfigyelései- 
met összeírtam, a mikor gyűjtött növényeimet meghatározás közben 
gyűjteményembe berendeztem, még annak a tudatára is jöttem: hegy a 
Risnyákon olyan átmeneti növényzeti vonások is vannak, a melyek 
oda szögezik az úgynevezett «Nyugotpontusi flórához » ; olyan voná- 
sok. a melyek Kárpátaink délkeleti szakaszának flórájára is jel- 
lemzők. 
E kis közleményemben emezek a növénygeografiai szempontok 
fognak vezetni ; vezető gondolatom lesz az, hogy a Risnyák flórájá- 
nak képét nehány újabb jellemző s ekkorig új adataimmal is 
kidomborítsam annyira, a mennyire egy botanikailag reám is ú j. 
— kirándulás révén az most megtehető. 
Utitársammal, Smoquina Antallal, jul. 29-én d. e. indultunk 
útnak Fiúméból. Lökve- ig vasúton tettük meg az utat: onnan gyalog 
('rnűug- ig. Lökve állomástól gyalog elindulva, rögtön feltűntek a 
Bükkös-erdők szélein és patakos tisztásain a Telekia speciosa 
Bau.mg. gyönyörűen virágzó tömegei, a melyek a Kisnyékig kisér- 
tek. s a melyeket bizonyára csak tolihibából nevezhetett Kami/ 
A. IvERNER-nek az « Osztrák-magyar monarchia® leírásában megjelent 
czikkének fordításában « Telekia speciosissimay> néven. Érdekes dél- 
keleti vonás volt ez, mert a Telekia speciosa Baumg. délkeleti 
Kárpátaink. meg a Kaukázus flórájának a jellemzője. Feltűnt úgy 
itt, mint a Risnyák egész hegycsoportjának bükköseiben az erdélyi 
Melittis nivea (Baumg.), valamint a délnyugat európai s javában 
virító Satureja yrandiftora (L.). Lökve kaszálóin s innen Crnilug-ig 
közönséges volt a Centaurea lacera (Koch). Lokve-től Szedni-Jurak 
telepig a Lujza-úton haladtunk. Ennek sziklás partjain helyenként 
