dieser Identificirung nocli mit 
einer klemen Einschrankung 
(«vix distinctus») an, kann aber 
lieute nach noebmaliger genauer 
Untersuchung ihr auch ohne 
Yorbehalt zustimmen : ja icb 
kann hinzufügen, dass diese Art 
ebenso in Japan, wie in Mittel- 
Europa zwei in Bezug auf die 
Grannen versehiedene Formen 
aufweist, die mán ganz wohl 
als Varietaten bezeichnen kann : 
y) typicus. Granne kurz ober- 
halb dér Insertion um etwa 
einen halben Umfang gedreht 
und zugleich bogenförmig naeh 
auswarts gekriimmt, so dass sie 
mit dér Spelze (ini trockenen 
Zustande) einen Winkel von 
45 — 70° bildet. Diese Drehung 
und Apswartskrümmung zeigt 
sieli an getrockneten Exempla- 
ren schon gleicli nach dér Bliite 
und ist zűr Fruchtzeit am 
stárksten ; an den untersten 
Deekspelzen jedes Áhrchens ist 
sie am wenigsten deutlich, an 
den obersten am deutlichsten ; 
porrectus. Granne weder um 
sich selbst gedreht, noch ge- 
kriimmt, sondern in dér Rich- 
tuiig dér Spelze vorgestreckt. 
Zűr Blütezeit ist diese Richtung 
elér Axe des Áhrchens parallel, 
nach dér Bliite aber, besonders 
zűr Fruchtzeit, sind die Spelzen, 
besonders die obersten, von dér 
Richtung dér Axe etwas ab- 
gespreizt, und mit ihnen die 
Grannen, die dabei aber meist 
durchaus gerade bleiben. Zu- 
weilen finden sicli allerdings 
einige Grannen mit schwacher 
Drehung und Biegung beige- 
mischt. so dass Übergangsfor- 
men entstehen, doch sind diese 
selten. 
distinctus») járultam ezen ösz- 
szevonáshoz, ma azonban, ismé- 
telt beható vizsgálat után fel- 
tétlenül hozzájárulhatok : sőt 
hozzátehetem még, hogy ezen faj 
úgy Japánban, mint Középeuró- 
pában két, a szálka alakjában 
különböző alakban lép fel, me- 
lyeket egészen jól mint varie- 
tásokat különböztethetünk meg: 
y.) typicus: szálkája csekély- 
ével az eredési helye fölött kö- 
rülbelül V 2 kerületnyire pödört 
s egyúttal ivalakúan kifelé gör- 
bített, úgy hogy a virágpelyva 
irányához viszonyítva (száraz 
állapotban) egy 45 — 70°-nyi 
szöget képez. Szárított példákon 
ezen pödröttség s görbültség 
már mindjárt a vij'ágzás után 
gyűjtött példákon is észrevehető, 
s leginkább a termés érésének 
idejében van kifejlődve, a füzér- 
kék legalsó virágpelyváin leg- 
kevésbbé, a legfelsőbbjein leg- 
inkább vehető észre; 
i) porrectus: szálkája sem nem 
pödört, sem nem görbült, hanem 
a pelyva irányában nyúlik előre. 
Virágzáskor a füzérketengely 
irányával párhuzamosan áll, vi- 
rágzás után, különösen a termés 
érésének idejében a pelyvák, 
különösen a legfelsőbbek, a ten- 
gely irányában eltérnek, kifelé 
terpeszkednek, velük együtt ter- 
mészetesen a szálkák is, a mel- 
lett azonban megtartják egye- 
nességüket. Itt-ott, igaz, talál az 
ember a többi között olyan szál- 
kát is, mely gyengén pödrött s 
hajlott, úgy hogy átmeneti ala- 
kokról szólhatunk, ezek azonban 
ritkák. 
