92 
gvobb bibliográfiái ritkaságok- 
nak. Martin Roland, anyai rész- 
ről a két RuDBECK-nek déduno- 
kája s illetőleg unokája. 1745 
decz. l(12)-én történt orvosi 
felavatása alkalmával ismertette 
Burser herbáriumát, mely Dis- 
sertatiónak Linné éppen ezért 
a vPlantae Martino-Burseria- 
nae» czímet adta; megjelent 
az «Amoenitates Academicae» 
1749-ben kiadott első köteté- 
ben is (pp. 141 — 171). 
Burser herbáriumának még 
meglevő huszonkét kötete ösz- 
szesen csak 240 fajt tartalmaz, 
melyek valamennyien a Linné 
(akkor még frázisos) meghatá- 
rozása szerint vannak felsorolva. 
Ugyanitt (a felsorolás végén) 
közli Linné legelőször a Cam- 
bogia génusz leírását, melynek 
tehát ez a dissertatio a legelső 
forrása. 
Egy későbbi dissertatióban 
(«Flora alpina», Upsaliae 1756, 
et in «Amoen. Acad.» [1760], 
p. 426) ezt írja Linné: «Panno- 
niae Plantas Alpinas, qua ma- 
ximam partém apud Clusium 
atque in Herbario Búr seri re- 
peri». Ez azt jelentené, hogy 
Burser herbáriumában magyar 
növények is vannak ; még jobban 
megerősíti ezt az értelmet a köz- 
vetlen előtte álló passus : «Aus- 
triae inferioris pl. alpinas légit 
fért ige Werk au eh ein Opfer 
dér Feursbrunst geworden. Die 
vöm Feuer nur in ein-zweiExem- 
plaren verschont gebliebenen 
ersten zwei Bánde (Vol. I. Upsa- 
liae, apud A. Délén 1702 und 
Vol. II. Ibidem 1701) gehören 
zu den grössten bibliographi- 
schen Seltenheiten. Roland Mar- 
tin von Mutterseite Urenkel, 
resp. Enkel dér beiden Rudbeck, 
hat bei Gelegenheit seiner, am 
1.(12.) Dez. 1745 erfolgten Doc- 
tor-Promotion das BuRSERsehe 
Herbar beschrieben, welcher 
DissertationLiNNÉ eben deswegen 
den Titel « Plantae Martino- 
Burserianae» gab ; sie erschien 
auch in dem, im Jahre 1749 
herausgegebenen ersten Bande 
dér «Amoenitates Academicae» 
(pp. 141 — 171). 
Die noch vorhandenen zwei- 
undzwanzig Bánde des Burser- 
schen Herbars enthalten nur 24< i 
Arten, welche allé nach Linné’s 
(dazumal noch mittelst Phrasen 
gemachten) Bestimmungen auf- 
geziildt sind. Daselbst (am Ende 
dér Aufzahlung) veröffentlicht 
Linné zum ersten Male die Be- 
schreibung dér Cambogia-G at- 
tung, für welche alsó diese Dis- 
sertation die Urquelle bildet. 
In einer spiiteren Dissertation 
(«Flora alpina», Upsaliae 1756. 
étin «Amoen. Acad.» IV. [1760] 
p. 426.) schreibt Linné folgen- 
des: '.'Pannóniáé Plantas Alpi- 
nas, qua maximam partém apud 
Clusium atque in Herbario Bur- 
seri reperi». Dies solle bedeuten, 
dass sicli im Burser’s Herbar 
auch ungarische Pflanzen vor- 
finden ; noch mehr wird dieser 
Sinn bekráftigt durch die un- 
mittelbar vorhergehende Mittei- 
