MAGYAR BOTANIKAI LAPOK. 
(ÜNGARISCHE BOTANISCHE BLÁTTER.) 
Kiadja: — Herauscjeber : Szerkeszti: — Redacteur : Fömunkatárs : — Hauptmitarbeiter : 
Dr. DEGEN ÁRPÁD. ALFÖLDI FLATT KAROLY. THAISZ LAJOS. 
n évfolyam. Budapesten, 1903 április hó. A|Q. j 
• Jahrgang. Budapest, April 1903. 1\ — ' tti r)/jt 
A 4. szám tartalma. — Inhalt dér 4. Nummer. — Eredeti közlemények. 
Oriyinalaufsatze. — Ha ekei E., Die karpatischen Trisetum-Formen. p. 101 . 
old. — A kárpáti Trisetum-alakok, p. 112. old. — A. Platt K„ A herbáriumok 
történetéhez. (Folytatás.) — Zűr Geschiohte dér Herbare. (Fortsetzung.) p. 123. 
old. — Apró közlemények — Kiélné Mitteűungen. — Borbás V., Linaria 
vulgáris L. p. 127. old. — Linaria hybrida Schur. p. 128. old. — Tilia offici- 
narum Crantz. p. 128. old. — Hazai botanikai dolgozatok ismertetése. — Kefe 
ra f e über unyarische botanische Arbeiten. ■ — Schilberszky K„ A Hedyehium 
Gardnerianum Wall. virágának szerkezete és biológiája. - Die Blüfcenstrucíur 
und Biologie von Hedyehium Gardnerianum Wall. p. 128. old. — 8 i mo Ilkái L , 
A Nonnea fajai, fajváltozatai és fajtái hazánkban. — Die Arién, Unterarten 
und Főimen dér Gattung Nonnea in Ungarn. p. 130. old — Györffy 1.. 
«Magyar növénynevek.» — «Ungarisehe Pfianzennamen. ■> p. 131. old. - 
P é t e r f i M.. A magyarországi Weisia fajokról. — Ueber die ungarisehe Weisia 
Arten. p. 131. old. — A kir. m. Terin. tud. Társ. növénytani szakosztályának 
1903. évi márczius hó 11-én tartott ülése. — Sitzung dór botanischen Sectio i 
dér kön. ung. naturwissenschaftlichen Gesellschaft am 11. Márz 1903. p. 131. 
old. — Intézetek. — Anstalten. p. 134. old. — Gyűjtemények. — Sammlungen. 
p. 134. old. — Meghalt. — Gestorben (G. Eadde). p. 13ö. old 
Die karpathischen Trisetum-Formen. 
Von E. Hackel (St.-Pölten). 
Wenn mán eines dér neueren botanischen Werke, welche 
die Flóra dér Karpathen behandeln oder wenigstens in ihr Bereich 
ziehen, zu Rathe zieht, so findet mán darin stets drei Formen, sei 
es als Arten oder als Varietaten aufgeführt, námlich 2. flavescens 
Beauv., T. alpesire Beauv. und T. carpaticum R. & Schult. Schur 
in seiner Emim. pl. Transsylv. fügt dazu allerdings noch eine 
Reihe anderer, aber diese lassen sich teils auf die vorgenannten 
zurückführen, teils ist ihr Vorkommen in den Karpathen noch 
zweifelhaft. Lassen wir sie alsó einstweilen beiseite und seben wir 
9 
