117 
A T. fiavescens subsp. fuscum elterjedése csak korlátoltnak 
látszik; Kitaibel eredeti termőhelye a liptói Kárpátok; a Tátrában 
Wahlenberg s a későbbi botanikusok már számos termőhely ét álla- 
pították meg. Itt említem meg, hogy a Drechselhauschen-nél a 
T. fuscuni a fiavescens var. purpurascens- szel s a T. ulpestre-\aú 
együtt nő, a nélkül, hogy onnan valamely kétes alakokat láttam 
volna. A keleti Kárpátokban a T. fuscum már ritkább ; a C-zrna 
hora-n (1400 190< > m.) Zapalowicz gyűjtötte, a rodnai havasokon 
(úgy a typusos példányokat, mint a subv. paüidum- ot) Porcius. 
Erdélynek déli havasairól nem láttam. A tiroli előfordulására vonat- 
kozó adatok (v. ö. Aschers. & Graebn. Syn. II. 268.) a T. alpestre-ve 
vonatkoznak; montenegrói előfordulását (id. hely.) nem ellenőriz- 
hetem, a példák helyes meghatározásában azonban nem bízom. 
A Trisetum alpesire Beauv. (Avena alpestris Hőst ! Trisetaria 
alpestris Baumg. !) alfaja T. fiavescens- nek, mely már termetében 
is könnyen felismerhető. Míg a T. fuscum bélyegeinek konstatá- 
lására egy' jó kézi nagyító szükséges, addig az alpesire bélyegei 
legnagyobbrészt a vegetatív régióban találhatók s szabad szemmel 
is felismerhetők. A 2Ö cm.-t ritkán meghaladó szárnak soha sincsen 
több, mint 2 büty T ke, melyek közül az alsó egészen a szár alján, 
a felső mindig a szárnak alsó negyedében van elhelyezve s több- 
nyire a levélhüvely alatt rejtőzik. A szár a bütyök alatt gyakran 
(de nem mindig) szőrös. A T. fiavescens- és fuscum- nál a 30 — 60 
cm. magas száron rendesen 4, ritkán csak 3 fedetlen bütyök van, 
melyek közül a legfelső körülbelül a szár közepén, vagy valamivel 
feljebb, ritkán valamivel a középen alul van elhelyezve. Ez oknál 
fogva ezeknél a szár egyenletesebben leveles, míg az alpesire- nél 
a levelek a szár töve felé terelődnek. Ez utóbbinak levelei majd- 
nem egyenesen felállók, keskenyebbek és merevebbek is, mint a 
fiavescens és fuscum levelei, erei a felső lapjukon határozottan 
kiemelkednek s épp oly szélesek, mint a köztük levő barázdák ; a 
fiavescens- és fuscum- nál a levélerek nem emelkednek ki és sokkal 
keskenyebbek, mint az őket elválasztó köz, mely nem is tűnik fel 
barázdának. A levelek haránt-metszetei azt mutatják, hogy ezen 
különbségnek oka azon sklerönchym-nvalábok különböző fejlettsé- 
gében keresendő, melyek az erek felső részét kísérik : az elsőrendű 
erek sklerenehym-nyalábjai az alpesire- nél 10 — 12 sejtnyi szélesek s 
nagyon kiemelkednek, épp igy a mintegy 4—5 sejtnyi széles másod- 
rendű erek is ; a kettő közötti terecskében, a mely alig oly széles, mint 
az erősebb nyaláb, határozottan kivehető izületsejtek (cellulae 
bulliformes) feküsznek. A T. fuscum- nál az elsőrendű nyalábok 
4 — 5, a másodrendűek legfeljebb 2 sejtnyi szélesek, az igen lapos 
és széles köz csak elmosódott s a többi epidermis-sejtektől csak 
kevéssé eltérő izületi sejteket tüntet fel. A T. alpesire bugája ren- 
desen ugyan kisebb s kevesebbvirágú, mint a fiavescens és fuscum-é, 
de e tekintetben lényeges eltérést nem lehet találni, a buga- 
ágak simasága sem állandó bélyeg. A füzérkék mindig valamivel 
10 
