nevei még: «Hortus mortuusD 69 ) 
(Linné Amoen. acacl. III. [1756.], 
p. 458.) és « Phytophylaeiumv ; 
ez utóbbi elnevezést (a ©utóv = 
növény és <pu>.á-/.iov — gyűjte- 
mény szavak összetétele) Ehr- 
hart Frigyesnél találom először : 
« Phytophylacium Ehrhartianum 
continens plantas. quas in locis 
earum natalibus collegit et ex- 
siccauit Fi*. Ehrhart.» 1780 et 
sequ. — Cfr. Beckmann’s phys. 
oecon. Bibliofilek Vol. XIV. Pars 
1., pag. 143 et G. A. Suckow: 
Anfangsgründe dér tlieore- 
tischen und angewandten Bo- 
tanik. I. (1786.), p. 144. 
A felsorolt legelső herbáriu- 
moknak jó részét készítőik kiváló 
férfiaknak ajándékozták (Caesal- 
pini, Harder, Ratzenberger s az 
Este-í ház herbáriumai 70 ); ez is 
tanúsítja, hogy az ő idejökben 
a herbáriumok még feltűnést 
keltő különlegesség-számba, men- 
tek. Azonban saját tudományos 
céljaikra is felhasználták már 
őket: Turner, Lagúna, Aldro- 
vandi. Rauwolff. Bauhin G. és 
Burser. vagy pedig saját gyö- 
nyörködésükre készítették (Gi- 
rauet, Renaud, Ferraiite Impe- 
rvto, Guarinoni, Cibo). 
trierten Gartenbuehe des Jean 
Franeau de 1’Estoquoy. Sonstige 
Namen sind noch : «Hoi*tus mor- 
tuus 68 ) (Linné: Amoen. acad. 
III. [1756], p. 458.) und ((Phy- 
tophylacium®, welclie letztere 
Benennung (Zusammensetzung 
dér Worte <puTÓv=Pflanze und 
®u A7.x.tov -- Sarum! ung) ich zum 
ersten Male bei Friedrieh Ehr- 
hart finde : « Phytophylacium 
Ehrhartianum continens plantas, 
quas in locis earum natalibus 
collegit et exsiccauit Fr. Ehr- 
hart.» 1780 et sequ. — Cfr. 
Beckmann’s phys. oecon. Biblio- 
thek. Vol. XIV. Pars I. pag. 
143. et G. A. Suckow : An- 
fangsgründe dér theoretischen 
. und angewandten Botanik. I. 
(1786.), p. 144. 
Ein betrachtlicker Teil dér 
aufgezahlten, ersten Herbare 
wurde durch ihre Anleger her- 
vorragenden Persönlichkeiten 
zum Geschenke gemacht (die 
Herbare Caesalpini’s, Harder’s. 
Ratzenberger’s und cles Hauses 
Este) 70 ); dies ist aueh ein Be- 
weis dafür, dass zu cliesen Zei- 
ten die Herbare noch als eme, 
Aufsehen erregende Specialitát 
galten. Sie wurden aber auch 
sehon fül* eigene, wissenschaft- 
liche Zwecke beniitzt, u. z. von 
Turner, Lagúna, Aldrovandt, 
Rauwolff, C. Bauhin und Bur- 
ser, oder zum eigenen Vergnü- 
69 ) Mf.yf.r Ernőnél egyszer szórakozottságból Giortus vivus» ■ Confr. Ge- 
schichte dér Botanik IV. (1857.), p. 271. 
69 ) Bei Ernst Meyer einmal aus Zerstreutheit vhortus vírusa. Conf. 
Geschichte dér Botanik IV. (1857), p. 271. 
7 ») «Magnates nonnulliviva herbaria babent in pretio, ex plantis chartae 
agglutinatis® írja (még 1670-ben is) W. Rolfink De vegetabilibus etc. című 
müvének utolsó (216-ik) lapján. 
70 j «Magnates nonnulli viva herbaria liabent in pretio, ex plantis chartae 
agglutinatis® schreibt (auch noch im Jalire 1670) W. Rolfjxk : De vegetabi- 
libus etc. auf dér letzten (216-ten) Seite. 
