245 
csillagokkal díszesített gyertyaszálak között állnék, a töméntelen 
Oenothera- szirom csaknem egy pillanat alatt nyílott ki s mint 
alkonycsillag tündöklött. 
1901. jul. végén még Bártfa fürdőnél egy villa kertjében 
láttam, a kolozsvári botanikuskertnek « magyar pusztáján » más 
amerikai jövevénynyel (Galinsoga, Erigeron canadensis) töménte- 
lenül bujálkodik, jellemző magyar növény nélkül. 
Minthogy ez az Oenothera vagy Onagra erythrosepala Bonn., 
A Kert 1902, 202., sem Aiton leírása, sem Sims képe nyomán, Oe. 
grandiftora nem lehet, megfelelő leírást kerestem az irodalomban 
(Rpach : Monographia Onagrearum, Nouv. Annál, du Muséum d’hist. 
natúr. 4. köt. 1835. 321 — 407; brevius tract. in Hist. nat. veget, 
tóm. 4.; De Candolle: Prodromus [3. tóm. 45]; Rümpler : Garten- 
baulexikon 646; Vilmorin: Blumengártnerei 1896, tóm. 1. 327.), 
de nem találtam, sőt nehezen felismerhetőn van bennük a nem kellő 
számú faj ismertetve. Különösen az feltűnő nekem, hogy a hosszú, 
szép piros kelyhet senki sem említi, hacsak ez nem Alföldünk 
pirosító éghajlata alatt keletkezett. Jellemző alföldi füveinken t. i. 
ez a szín szembeötlő ( Colchicmn arenarium , Corispermum, Festuca 
vaginata stb.). Spach a máskülönben eltérőbb Oenotherák-mxk tulaj- 
donít piros kelyhet. 
1. Oe. erythrosepala simplex aut ramosa, biennis, tempore 
florendi radice iám excavata. Bili caulini tuberculo atropurpureo 
eggredientes, quare caulis magis purpureus aut brunneo-purpureus 
fit, colore intensiore, quam in Oc. bienni. Fólia lanceolata, denti- 
eulata, leviter pubescentia, oculis liberis fere glabra, etiam superiora 
breviter petiolata. Flores speciosi, magni, plurimi caulem termi- 
nantes, eodem tempore 2—3 aperti, diám. 7 — 8 cm., petalis latis, 
subrotundo-obovatis, illis Rhoeadis + similibus, aureis, integerrimis, 
non emarginatis, nec obcordatis. Longitudo hypanthii, calycis atque 
petalorum fere eadem, aut petala paulo breviora. Sepala purpurea, 
per paria cohaerentia, more calcarium Aquilegiae reflexa. Stamina 
reeta, petalis circiter quarta parte breviora. Ovaria,hypanthia sepalaque 
glandulis tenuibus inspersa. Capsula oblongo-ovata, inferne ampliora, 
sparse pilosa. 
Oe. erythrosepala (vide ic. p. 246.) ab Oe. bienni L. praecipue 
floribus magnis bicoloribus, petalis latis (usque 5 cm.), sepalis 
purpureis staminibus longioribus, nec non glandulis üoralibus, — 
ab Oe. grandiftora Ait. autem foliis superioribus breviter petiolatis, 
petalis haud obcordatis, staminibus rectis etc. diversa. Petala Oe. 
erythrosepalae haud remota, imo marginibus sese tegentia. 
Az Oe. erythrosepala typusa kétségtelenül amerikai honos. 
Termesztették mint díszkőiét Európában s kertből menekült ki a 
szabad mezőre. Eltérése vidékünkön hirtelen keletkezhetett,*) hiszen 
*) A hirtelen fajkeletkezésre v. ü. A Balaton stb., de Vriksénél előbb meg- 
jelent munkám 75. old. «Nemo in sua patria propheta», a hazai forrásról tehát 
«tanác,sos» hallgatni. 
