267 
Centaurium 1 ), de ugyanazon génuszé is lazább vagy összébbhúzó- 
dott. Ezenkívül is nagyon bonyolódik, génuszonként és fajonként is 
sokféleképen alakúi, a bonyodalom a két családot szét nem választja, 
azért célunkra részletesen ismertetni nem szükséges, elegendő a 
közös alaptervre hivatkozni. Az egyvirágúra való hajlandóság tetőző 
virággal, vagy az egy virágra való hanyatlás mind a két csa- 
ládban elég gyakori. A szegfüvek Carthusiani csoportjának dicha- 
siuma csembők módjára húzódik össze. Ilyen a Silene Sendtneri. 
valamint a Gentiana purpur ea és Centaurium capitatum (Ery- 
ilxraea capitata Willd.) virágzata is. 
A Gentianaceák rendje, a bimbó csavarodott borulásáról Con- 
tortae nevet visel; ilyen bimbó a szegfűfélék közt is van. 
A virág mind a két családban közös ivarral fejlődik, csillag- 
formájú, köröstervű s a diagrammja, a Gentianacea- k összeforrt 
szirmán kívül, alig különböző. A nemi szétkülönülésre való hajlan- 
dóságnak 2 ) mind a két családban van, ha kevés példája is. A virág- 
körök mint í — 5-ös-tagúak változnak, gyakrabban ötöstagúak. Az 
Alsinaceá-k közt sok a négyestagú, a Gentiana campesiris is- ilyen. 
A nyolcas szám a Blackstonia (Chlora), valamint a Moenchia virá- 
gában ismétlődik. 
A kehely egytagú, csöves, maradandó. 
A Gentiana ciliata rojtos szirmának a szegfüvek Fimbriati 
csoportja, valamint a Lychnis ftoscueuli felel meg. 
A szegfűfélék hímje = A 5 + 5, a Gentiana- ké gyakrabban 
5, de a szegfűfélék Drypis-é nek is csak 5 hímje van, mind a kettőé 
a termő alatt van (stamina hypogyna), s mind a kettő porfej tője 
a belső oldalon reped fel. 
A szegfűfélék termője = G-je = ( 2—5) , a Gentianacea- ké 
gyakran (2), de Eichler mint ritkaságot (3— 4) -et is említ. A mag- 
rejtő mind a két családban egyrekeszű, vagy . tökéi etlen -rekeszti. 
A szegfűfélék magsarjasztója a középponton áll. a Gentianaceá- ké 
a falon van vagy tökéletlen, a középpontig nem terjedő rekesz- 
falon. Itt tehát tetemesebb különbség nyilatkoznék; azonban a 
szegfűfélék centrális magsarjasztója is a carpellumnak begörbült 
része, eleinte szintén a rekeszfallal volt kapcsolatban, de később 
róla leszakadt, a rekeszfal pedig a falzathoz visszahúzódott, tehát, 
mint Eichler mondja, a szegfűfélék magsarjasztó oszlopa is termő- 
levelekből keletkezik, mint más rekeszes óváriamban, 3 ) másrészt 
Koch a Gentianacea- knak is tulajdonít placenta centrálist , erede- 
tileg, tervszerűség szerint tehát erre nézve sincs különbség. 
A két családnak termése gyakran száraz tok s a csúcsán 
*) Warming: Handbuch dér System. Botanik, II. kiad. ford. Möbius, 270—71. 
és 420. old. a két család több bélyegének a leírása szószerint is összevág. 
2 ) Pancic az Oesterr. Botan. Zeitschr. 1870. 70. old. említi a szegfű haj- 
landóságát a kétlakiságra. 
3 ) Blílthendiagr. II. 113, old. 
17 * 
