zürichi botanikusnak újabb kutatásai szerint, melyeket legközelebb 
fog közzé tenni, az európai szerzők e fajt gyakran összecserélték 
az E. Engélmanni Boiss.-val s az E. thymifolia BuRM.-al. Magán- 
úton vett nagybecsű értesítéseit itt közölni nem vagyok felhatal- 
mazva, ezért e kérdés iránt érdeklődők figyelmét itt csak a 
Thellung dr.-nak a Buliét, de l’herbier Boissier egyik közelebbi 
füzetében megjelenő tanulmányára hívhatom fel. 
Általánosságban csak annyit említhetek, hogy az E. maculata 
L. nemcsak Déleurópában (Olaszország, Francziaország, de Közép- 
európának több helyén lett már megfigyelve, úgy látszik azonban, 
hogy a szegedi termőhelye az Európában eddig megfigyeltek között 
a legkeletibb. 
Hogy e növény Szegeden csak jövevény, azt bizonyítanom 
sem kell. Nehezebb volna azonban kideríteni azt, hogy mi módon 
került hozzánk. Madár hozta-e a magját? vagy idegen országból, 
legvalószínűbben Olaszországból került-e ide árúval, vetőmaggal, 
vagy csomagolásra használt szénával stb. — ezt a kérdést meg- 
oldani nem tudom. 
Az E. maculata L. s az E. thymifolia Burm. rendkívül közel 
rokonok. Ha Boissier (D. C. Prodromus XY. 2. p. 47) szerint pró- 
bálná valaki meghatározni a szegedi növényt, pirosas (halvány 
téglavörös) szabályosan haránt redős apró magja miatt annál is 
inkább tarthatná E. thymifoliá- nak, mert az E. maculata L. magja 
ott szürkének van leírva. Ha azonban a BoissiER-féle munkában 
(D. C. Prodr. i. h.) az E. maculata L. és E. thymifolia Burm. 
leírásait figyelmesen összehasonlítjuk, akkor a magvak színén s 
alakján kívül még más bélyegeket is találunk, melyek e két fajt 
elválasztják. így az E. thymifolia virágtakarójának külső széle 
mélyebben hasított, csak kívül szőrös, belül csupasz, bibeszálai 
megnyúltak, a mirigyek függelékeinek alakja némileg eltérő ; fiatal 
termései felállók, ellenben az E. maculata virágtakarójának sal- 
langjai épek. pillások, a takaró kívül-belül szőrös, bibeszálai 
rövidek, fiatal termései bókolók. Mindezek a különbségek a virá- 
gok rendkívüli aprósága miatt kevésbbé szembeötlők. 
Ugyancsak E. thymifolia BuRM.-nak kellene tartanunk, ha 
CmovENDA-nak «Delle Euforbie della secione Anisophyllum apparte- 
nenti alla Flóra italiana (Bull. della soc. bot. ital. 1895 p. 61 — 66)» 
czímű tanulmányában közölt meghatározó kulcsból (62. old.) akar- 
nék megállapítani a szegedi növény nevét. Ámde Thellung dr. 
úrnak közlése szerint nemcsak az olasz, de az összes európai 
szerzők Euphorbia athym ifoliá»-]a, az E. maculata L.-hez tartozik, 
s így ismét oly esettel állunk szemben, a midőn a leírások szövege 
szerint való meghatározás kétes helyzetet teremt, melyből csakis 
a herbariumi összehasonlító tanulmány vezethet a helyes útra. 
Befejezésül köszönetemet kell kifejeznem e helyen is Lányi 
Béla tanár úrnak, aki ez érdekes felfedezését velem közölte, 
továbbá Archerson Pál titkos tanácsos úrnak Berlinben, aki szives 
