Ezután Rodewald H. tanár (Iviel) tartotta meg előadását 
«A tisztasági vizsgálatról)). 
Ismeretes, hogy a tisztasági vizsgálatok eredményei, ha azok 
megismételtetnek, még pontos munkánál is eltérők szoktak lenni. 
Így ]). o. előadó egy s ugyanazon mintát vizsgáltatott meg tiszta- 
ságra egymásután 100-szor. a legnagyobb eltérés ez esetben igaz, 
hogy csak 0-3% volt, de ha ilyen vizsgálatot nem ugyanaz a 
személy végzi, az eltérések is nagyobbak. 
Reámutat a «tiszta mag» kétféle definicziójára, az egyik • 
szerint tiszta mag csakis az ép és sértetlen mag, a másik szerint 
mindaz, ami ugyanazon species magjához, sőt terméséhez (pelyva stb.) 
tartozik. Részletesen kifejti a súlyanalytikai módszert, melyet a 
«Verband» ajánlott finomabb fűtermések csúsztatására. 
Ennél az idegen alkatrészek kiszedése után fenmaradó mag- 
mennyiség (kb. 30U — 400 szem), melyben tehát a léha magvak is 
benne vannak, meg lesz mérve, s ezután megcsiráztatva. A kísér- 
let folyamán talált (nedves állapotban könnyebben felismerhető) 
léha magvak ki lesznek szedve, meg lesznek szárítva, s súlyuk a 
csíráztatott minta eredeti súlyából le lesz vonva s az idegen alkat- 
részekhez hozzászámítva ; a csírázott magvak száma pedig a minta 
egy grammjára lesz vonatkoztatva. 
Ezen módszer hasznavehetősége ellen többen felszólaltak. 
Stebler (Zürich) nem ajánlja, mert sok időt vesz igénybe s 
kevésbé pontos, mint azon («számlálási») módszer, melynél a ter- 
méseket százas sorozatokban tesszük a csiráztatóba s a csirázási 
eredményt is százalékban számítjuk ki. 
Weinzierl (Wien) e módszert szintén czélszerűtlennek tartja, 
mert igen sok munkaidőt vesz igénybe s kevésbé pontos, mint az, 
melynél a magvakat sorozatokban csíráztatjuk. Állítását példákkal 
illusztrálja. Daciylis - termést kétféle módszer szerint csíráztatva, 
az a számlálási módszer szerint 88*4% csirázóképességet adott, a 
súly szerint csíráztató módszer szerint pedig Sö'3, hozzáadva a 
korrektúrát: 87‘3%-ot. Végeredményben a súly szerint csíráztató 
módszer alkalmazásakor a léha magvak százaléka átlag mindig 
kisebb, ennélfogva a mag tisztasága lesz látszólag nagyobb. Ennek 
az okát abban látja, hogy a léha magvak százaléka korrektúra, 
(számítás) s nem direkt megolvasás útján lesz megállapítva. 
Kiemeli még, hogy a pelyvákhoz tapadt piszok sokszor zavart 
okoz ; a csíráztató készülékekbe sok tisztátalan anyag kerül, ami 
a csíráztató ágyak gyakori kicserélését teszi szükségessé, hogy 
végül ezen módszernél a csiráztatás ellenőrzése úgy mint az a 
wieni magvizsgáló állomásnál dívik*) teljesen lehetetlen. 
*) A kiszedett s a munkalapokra feljegyzett csirák száma, levonva a 
csiráztatóba tett magmennyiségből, a maradék magmennyiségnek benne kell 
lennie a esiráztató készülékben, így a csiráztatás számszerűit való helyessége 
