A sporogoniumnak erősen fejlett átsajátító szövete van. ebből 
az következnék, hogy az átszel lőztetésről is bőven gondoskodnak 
a stomák ; mert hiszen közönségesen ismeretes, hogy amelyik 
mohának nagy a coll urna, nagy az assimilatiós szövete, ott sok s 
élénken működő stomákat találunk ; csakis azoknál a moháknál, 
melyeket mint hygrophilusoJcat szoktunk megkülönböztetni, amelye- 
ket első sorban jellemez a coliam hiánya, vagyis az átsajátító 
szövet ki nem fejlődése, ezeknél mivel nincs is mit átszellőztetni, 
legnagyobb részben 51 ) vagy teljesen visszafejlődnek, vagy ki sem 
fejlődnek a lélegzőnyílások - a környező médium : a víz feles- 
legessé teszi azoknak kifejlődését. Az Amphidium lapponicum-nál 
azt látjuk, hogy a sporophyton. az ivartalan generatio vagyis a 
sporogonium nagy mértékben alakúit a légbéli, a szárazföldi élet- 
hez, nagy assimiláló szövete van, de viszont a vízi életmódhoz 
való alkalmazkodó képességét is mutatja az a fényes bizonyíték, 
miszerint igen kevés az egész collumon mindössze 4 — 5, s func- 
tionélküli stómát fejleszt. A vízben, ha nem is directe van e 
moha, de folyton ki van téve a ráfrecskendezésnek, ami ugyan- 
azt eredményezi, amit más, vízben élő moháknál lehet tapasztalni, 
t. i. hogy átszellőztetésre szolgáló külön rendszere nincs. Csak 
ebből a szempontból lehet megmagyarázni ennek a mohának e 
feltűnő és a rendes esetektől igen eltérő anatómiai alakulását. 
Vagy talán ily viszonyokat csak a tátrai példáknál találni ? — 
Limpricht 62 ) monumentális műve szerint e mohánál: «Spaltöffnun- 
gen . . . normal-phaneropor». Sajnos, e kérdésre nem felelhetek, 
más földi egyéneket nem volt módomban megvizsgálni. Álljon e 
dolog bár miként is, a stomákra már csak azért sem igen látszik 
rászorulni, mivel igen kevés 4 — 5 fejlődik csak ki. 
Az eddig említett fontos oikologiai tényezőkön kívül még 
csak egyetleneg}ret hozok fel, mely szintén befolyással van e 
mohára s ez a : substratum; előszeretettel keresi a mésztől- 
raentes vagy legalább is mészben szegény kőzeteket, így a Tátrá- 
ban csak grániton találjuk e mohát. 
Amblystegium Sprucei (Bruch.) Br. eur. 63 ) — ster. 
Világoszöld, kékesbe hajló terjedelmes gyepe finom, laza, de tömött 
szövedéket alkot ; szára igen vékony, algára emlékeztető az egész 
moha. Vezetőnyaláb nélküli szárán távol egymástól ülnek a levél- 
érrel el nem látott, felfelé- és elálló levelek, melyek hosszúkás 
lándzsásak, a levél aljából egyenletesen a csúcs felé keskenyedik 
a lamina. A levél ép és rónaszélű, nem hajlik vissza. 
51 ) Példákat 1 . Péterfi M. : «A mohok ökológiája*. — A magyar orvosok 
és természetvizsgálók XXXIll. (1905) vándorgyűlésének munkálatai. Budapest, 
190(5. pp. 223 — 5. 
5! ) Limpricht 1. c. II. Bnd. p. 5. 
6S ) Syn. Leskea Sprucei Bruch., Platydida Sprucei Bf.rk.. Stereodon 
Sprucei Lindb., 
