29 
megkönnyítése: rugalmas pántokként abroncsolják körül az urnát, 
amelynek, midőn belső szöveti feszültsége a spóratermő-réteg 
spóraanyasejtjei spórákká való szétesése folytán kezd kisebb- 
kisebb lenni, ezek a rugalmas pántok kezdenek behorpadni, kezdik 
összenyomni minden oldalról az urna belsejét, úgy, hogy mikor 
a spórák teljesen eredtek s az opereulum leesik, egyszerre meg- 
szűnik minden ellenfeszítő erő, összehorpadnak ezek a pántok, 
s minden valószínűség szerint ekkor ki is lökik a spórák leg- 
nagyobb részét; erre való hivatottságukra ujjal mutat már 
maga az a tény, hogy e pántoknak épp az urna ama helyén van 
legnagyobb dimensiója, amely vonalba a sporatermő-réteg terjed 
s épp itt szokták legjobban összeszorítani az urnát. 
A sporogonium collaris részén találhatók végül a légző- 
nyílások (stomata). Ezekre vonatkozólag igen keveset említ az 
irodalom. A collumnak csak az urnán végighúzódó sávok alatti 
vonalán (tábla 3. ábra 4) találunk igen kevés : 4—5 stomát mind- 
össze, amelyeknek felületi képét a tábla 6. rajza mutatja ; a záró- 
sejtek nagy babszemekhez hasonlók, nem szabályos körvonalúak, 
egyik fél nagyobb, mint a másik, sok keményítő van bennük ; 
a középen képezett centrális hasíték bár megvan, de nem lehet 
rajta átlátni, magyarázatát a stomának medianus keresztmetszete 
adja (tábla 7. ábra). Melléksejtek nincsenek. 
Medianus keresztmetszetben a légzőnyílásoknak zárósejtjei 
nagyobbak, mint az amphitheciumot borító s velük egy niveauban 
álló epidermalis sejtek. A két zárósejt egymás mellett áll bár 
elválhatatlanul. de azért egészen kifejlődve mindegyik zárósejtnek 
határozott a körvonala ; a sejtek ürege nagy, szabálytalan, nagyob- 
bára rézsútosan álló tojásdadalakú, dús plasmatartalmukban sok 
chloroplastis s azokban nagy assimilatorius keményítő foglal helyet. 
A cuticularis sarkantyúk közül csakis a felső látható még. az 
epibasalis meggörbűlt horoghoz hasonló; a cuticula befut a záró- 
sejtek felső homorulatán s egy kis sekély barázdát alkot. A záró- 
sejtek hypobasalis cuticularis sarkantyújának még csak nyomat 
sem találjuk, a sejtek itt egészen lekerekítettek. A stoma alatt 
igen kicsi, összenyomott belső légudvart találunk, amely bizonyítja 
e légzőnyílásnak visszafejlődött, reducálódott voltát; ha a belső- 
légudvar hiányzanék, mint pl. több Sphagnum- nál, 50 ) akkor rudi- 
raentarius s nem reducált volna. A belső légudvart kiszorító, 
eltömő-sejt egészen beékelődik, aláhatol a zárósejtek basalis részé- 
nek. egyszínvonalba kerül a «vízszövet» sejtjeivel; meg lehet 
ismerni rögtön ezt a — a belső légudvart elnyomó sejtet arról, 
hogy plasmában igen dús tartalmú, sok chloroplastis van benne, 
míg a « vízszövet » sejtjei — víztiszták. Teljes, tökéletes eltömésre 
irányúló tendentíát bizonyít az a nevezetes körülmény, hogy az 
M ) Haberlandt: Baitrage zűr Anat. ets. Taf. XXVI. Fig. 22, 23; Nawa 
schin: Uber die Sporenausschleuderung bei (len Torfmoosen. — Flóra 1897 
Taf. IV. Fig. 6. 
