hogy Bajorországban a rendőri intézkedésekkel tett tapasztalatok 
nem jók. Ok azután úgy segítettek a bajon, hogy (a mi gazdasági 
tudósítóinkhoz hasonló intézménynyel : Degen) 04 «Auskunfts- 
Stellen» («tudósító központokat*) szerveztek, melyeknek kötelékébe 
350 «Vertrauensmánner» (bizalmi férfiú) tartozik : ezek az ország 
különböző helyeit figyelemmel kísérik, s alapos kilátásuk van arra, 
hogy közreműködésükkel sikeriilend Bajországot az arankától meg- 
szabadítani. Ajánlja, hogy olyan vagy hasonló javaslatok tétessenek 
az egyes kormányoknak. 
A vita bezáródván, az értekezlet elfogadta a javaslat követ- 
kező szövegét : 
ahogy a heremagot termelő országok kormányai 
figyelmeztettessenek a here'sek szigorú ellenőrzésének 
szükségességére s arra , hogy az arankának a föl- 
dön való irtására erélyes intézkedéseket léptessenek 
életbe^. 
A II. javaslathoz hozzászólt 
Quam Olaf dr. (a christianiai magvizsg. állomás vezetője): 
Szerinte az aranka Norvégiában már nem fordul elő. 
Voigt (Hamburg) szerint Angliában sem; ez ellen 
Hillmann (Berlin) felemlíti, hogy tudomása szerint Angliában 
mégis előfordul. 
Voigt (Hamburg) hivatkozik a jelenlevő 
Holmes úrtól vett értesítésre, hogy Angliában az aranka nem 
tud kifejlődni. 
Holmes megerősíti ez állítását. 
Szyszlowicz E. dr. (a lembergi mezőgazdas. kísérleti állomás 
igazgatója) felhívja a szaktársak figyelmét azon körülményre, hogy 
megfigyelései szerint az aranka 800 m. tengerszín feletti magas- 
ságban már ki nem fejlődik. 
Lytkens E. dr. (a halmstadi magvizsgáló állomás igazgatója) 
azt állítja, hogy Svédországnak Ostrogothia tartományában úgy 
1901-ben, mint 1905-ben érett arankaterméseket aratott, melyek- 
nek magjai 50%-nyi csirázóképességet mutattak. 
Dorph-Peterson K. dr. (a kopenhágai Dansk Froekontrol 
igazgatója) állítja, hogy az aranka Dániában elég jól tenyészik. 
Hiltner (München) rámutat azon bajokra, melyeket a here- 
magrostaaljnak vetőmag gyanánt való elvetése okoz. 
Szyszylowicz (Lemberg) a vetőmagnál megengedhető aranka- 
mag tartalmát óhajtja megállapíttatni. 
Schumann P. (a hallei mezőg. kíséri, állomás növi. osztályá- 
nak kiküldöttje) felhívja az értekezlet figyelmét arra, hogy a porosz 
«Landwirtschaftskammer» a vetőmagúi használt heremagvak 
absolut arankamentességét követeli, s nem látja az okát annak, 
hogy a követelménytől eltérjenek. 
Hillmann P. (Berlin) szerint a magkereskedők a fogyasztók 
között njabban oly egyezmény jött létre, mely szerint, ha aranka- 
