mentesnek deklarált vetőmagban a termelő utóvizsgálat alkalmával 
mégis arankamagot talál, a kereskedő 5%-nyi kárpótlást ad. Ebbe 
mindkét fél belé szokott nyugodni. 
Stebler (a zürichi magv. állomás vezetője) ezt helyesnek 
találja. Mindenkinek meg kell adni azt a jogot, hogy az arankás 
árut vagy visszautasíthassa, vagy 5%" n 3 7 i kárpótlást kapjon. 
Zürichben azt az eljárást követik, hogy 100 grammos mintákat 
kérnek be, ha abban csak egy szem arankát találnak, egy második 
mintát kérnek. Ha ez arankamentesnek bizonyúl, a vetőmagot 
elvethetőnek tartják; ha második minta is arankás, az eladó köteles 
a vevőnek 5%-nyi kárpótlást adni. Ebbe mindkét fél szívesen 
beleegyezik. 
Felveti azt a kérdést, mekkora legyen az arankavizsgálatra 
bekérendő minta? Zürichben 100 grammot kívánnak; az 500 gram- 
mot sokalja, bár Magyarországban ily nagy minták bekérését indo- 
koltnak tartja. 
Yoigt (Hamburg) szintén fontosnak tartja a bekérendő minta 
nagyságának egyformán való megállapítását. 
Rodewald (Kiél) az arankavizsgálatnál is eg}" analysis-hiba 
latitude megállapítását követeli az esetleg egy mintában meg nem 
látott vágj- talált arankára. Hivatkozik a német Reichsbank-ra. 
ahol a pénz olvasásánál előforduló hibák pótlására is évenkint egy 
bizonyos összeget fordítanak. Már pedig a pénz olvasása sokkal 
könnyebb munka, mint az arankának a megkeresése. 
Voigt (Hamburg), Hiltner (München) és Dorph-Petersox 
(Kjoebenhavn) az arankára megvizsgálandó mintának 100 gr.-ban 
való megállapítása mellett szólalnak fel. 
1906 szeptember hó 12-én délelőtt: 
Appel 0. dr. titkos komi. -tanácsos (Berlin) tartott előadást 
«A phytopathologia viszonyáról a magvizsgáláshoz s a 
féleségtermelési kísérletekhez.® 
melynek keretében érdekesen vázolta a Fusarium-nak pillangósok 
magjaiban való kártételét, továbbá a borsó, lóbab s csillagfürtnél 
eddig figyelemre nem méltatott élősdiek okozta betegségeket, az 
újabban megállapított Ophiobolus-okozta kártételeket, a burgonya 
bacterium-betegségét ; a répamag csiráztatásánál megállapítható 
betegségeket; a Chile-ből származó luczernának Urophlyctes Álfalfae 
okozta betegségét, melyet Basel vidékén konstatálhatták; végül 
áttért a berlini «Gesundheits-Amt»-nak az üszögspóráknak az állati 
egészségre való ártalmatlanságát bizonyító újabb kísérleteire. 
Az eddig közzétett kísérletek megbízhatóságát ugyanis kétségbe- 
vonták azért, mert a kísérlethez használt állatokat nem ölték le 
s nem bonczolták fel. Az újabb kísérletek, melyeknél minden 
állatot leölettek s felbon ezoltattak, megerősítettek az előbbi kísérle- 
tek eredményeit, hogy az üszögspórák még nagy mennyiségben 
(egészen 1 kgr.-ig naponkint) sem ártalmasak az állati egészségre. 
