Stebler ajánlatát a gyülekezet elfogadta, a mivel ezután a 
konferenczia tárgyai ki voltak merítve. 
1906 szeptember hó 13-án délután a konferenczia tagjai 
megtekintették a botanikai Múzeumot s az abban elhelyezett vető- 
magvizsgáló állomást. Utána a magvizsgáló állomások főnökei meg- 
tekintettek két nagy magtisztító telepet , még pedig az Ernst und 
von SpRECKELSEN-félét s a Liefmann und Söhne utódaiét. 
Mindkét, helyen igen tökéletes magtisztító berendezéseket 
láttunk. A heremagvak tisztítása Ernst u. von SpRECKELSEN-nél a 
következő módon történik : 
A nyers heremagot előbb egy 24-es rostán ejtik át, onnan a 
karczoló gépbe (Ritzmaschine) kerül, mely perczenkint 850 fordu- 
lattal finoman megkarczolva a heremagvak héját, a keményhéjú 
magvakat gyorsabban csirázókká teszi. Ezen gépeknek azon isme- 
retes hátrányos tulajdonságát, hogy sok magot eltörtek, egy elmés 
módon kiküszöbölték, szintúgy kiküszöbölték azon hátrányát, hogy 
a magvak felületét megkarczolva, azt homályossá, nem tetszetős 
színűvé tették, avval, hogy a tisztítási eljárás befejezése előtt még 
egy ú. n. «Polierkegel» («fényező kúppal») ismét fényesre csiszolják. 
A karczoló gép alkalmazása után a magot elevátorral más 
emeletre szállítva, a 16-os s a 12-es rostán durvább tisztátalanságai- 
tól megszabadítják, a mi annál könnyebben sikerül, mert a karczoló 
gép a földrögöcskéket s az arankatokokat széttöri, a Rumex (sóska) 
magokat pedig oly annyira megkoptatja, hogy kirostálhatok. 
Ezen rostákról az áru perczenkint 1500 — 2000 forgást telje- 
sítő aspiratorokba kerül, ezeken hatszor lesz kiszelelve, utána ke- 
rül az arankatisztító gépbe (e czélra a Röber-féle «Cuscuta» gé- 
peket használják), mely 17-es rostaszövettel van bevonva. Az 
apróbb szemű árút 18-as rostán tisztítják. Megjegyzem, hogy az 
ott látott rostaszövetek sokkal vastagabb drótból készültek, mint a 
nálunk használatosak, s így számozásuk nem felel meg a nálunk 
dívó számozásnak. 
A Svédországba szállítandó vetőmagot még külön géppel osz- 
tályozzák nagyság szerint a 14-es és 14'5 rostával. Svédországban 
ugyanis nagy súlyt fektetnek a nagy magú , súlyos lóhervetőmagra, 
melyből a rendes árúból kb. csak V 3 rész kerül ki. 
A magkarczoló s csiszoló géppel ők teljesen megoldották az 
arankatokok kitisztításának kérdését, ez a két gép ugyanis a toko- 
kat összemorzsolja oly annyira, hogy a tokok s azoknak könnyebb 
részei széllel, a kipergő apró arankamagvak pedig rostákkal el- 
távolíthatók. 
A csiszoló gép, melynek finomabb szerkezete természetesen 
a czég üzleti titkát képezi, nagyjában egy sűrű aczél drótszövet- 
ből készült kúp, mely egy köpönyegbe van zárva. A köpönyeg 
belsejében hosszában faléczek vannak elhelyezve, ezek között pe- 
dig Mollskin v. angol bőrből készült kiálló léczek; a csiszolást e 
két főalkatrész forgása eredményezi. 
