115 
valde peculiaris, appendices semper multo latiores et semper stra- 
mineae vei pallide brunneae ut in C. banatiea. 
C. Degeniana Centauream macroptilon substituere videtur in 
régióné collina Hungáriáé austro-orientalis, dum C. Mágocsyana 
margini planitiei bungaricae magnae priva. 
Species haec am. doctori A. de Degen dicata. 
Legjobban hasonlít a C. ma- 
croptilon Borb.-Iioz, de minden 
részében vaskosabb, levelei na- 
gyobbak, fészke zömökebb, alul I 
többé-kevésbé duzzadó tojás- 
alakú. függeléke tövén szembe- 
tűnően szélesebb, a középsők- 
től kezdve deltaalakú és tol- 
las része rendesen ívben hátra- 
hajlik. 
A C. Mágocsyana fészke 
csaknem gömbölyű, még na- 
gyobb és tipikus példáin a kö- 
zépső pikkelyek függelékei kö- 
rülbelül 12 mm. hosszúak és 
feljebb nyúlva eltakarják a 
legfelső pikkelyeket teljesen, 
miért is az ilyen példák fészke 
sajátságos alakot nyer. A pik- 
kelyek függelékei mindenkor 
jóval szélesebbek és mindig 
szalmasárgák, fehéres - barnák 
vagy halvány bőrszinüek mint 
a banatiea- é\. 
A C. Degeniana helyettesíti 
a C. macroptilont a délkeleti 
dombvidéken, míg a C. Mágo- 
csyana az Alföld szélén ma- 
rad. 
Nevezem dr. Degen Árpád 
barátomnak, e lap kiadójának 
és szerkesztőjének nevéről. 
Ist C. macroptilon Borb. am 
ahnlichsten ; ihre Blatter sind 
áber grösser und derber, die 
Köpfchen sind auch grösser, 
dér untere Teil mehr-weniger 
gedunsen eiförmig ; die Anháng- 
sel sind an ikrem Grunde augen- 
scheinlich erweitert, von den 
mittleren Schuppen an delta- 
förmig; ihr féderig gekámm- 
ter Teil ist zumeist im Bogén 
zurückgeki'ümmt. 
Die Köpfchen dér C. Mágo- 
csyana sind beinahe kugelrund, 
noch grösser und an den typi- 
schen Exemplaren sind die An- 
hiingsel dér mittleren Schuppen 
cca 12 mm. láng, breit, steif, 
u. verdecken durch ihre Lángé 
die innersten Anhángsel ganz, 
wodurch die Körbchen ein sekr 
eigenartiges Aussehen erhalten. 
Die Anhángsel sind auch im- 
mer um vieles breiter, stroh- 
gelb, oder licht lederbraun, wie 
diejenigen dér C. banatiea 
C. Degeniana vertritt C. ma- 
croptilon im siidöstlichen Hü- 
gelgebiete, wáhrend sich das 
Vorkommen dér C. Mágocsyana 
auf den Rand dér grossen ung. 
Tietebene beschránkt. 
Ich benenne diese schöne Art 
zu Ébren meines Freundes Dr. 
Árpád von Degen, des Á'erlegers 
u. Redacteurs dieser Zeitsclirift. 
Roch.) 
Centaurea Ajtayana 
(C. Degeniana X banatiea 
Exacte intermedia inter parentes. Caules c. 50 — 80 cm. alti, 
habitu C. banaticae: capitula ovoidea, c. 15 mm. alta et 14 mm. 
