alatt él, így p. o. Dalmácziá- 
ban a hőségnek kitett parti 
sziklák repedéseiben is megta- 
lálhatjuk, feltéve, hogy valami 
csekély árnyékot kap. 
Valószínű, hogy a fiumei szer- 
zők (SCHLOSSER=VuKOT., STAUB, 
illet. Stróbl, Hirc stb.) Carex 
<s.divulsa»-ya. mind ide tartozik. 
Valódi Carex divulsa Good., 
t. i. az, mely Micheli Xov. 
Plánt. Gén. 33. tábláján talál- 
ható 10 ábrának megfelelne, 
hazánkban különben is bajosan 
terem. Csak északibb vidékről 
láttam. 
(forma : quarnerensis ), was nicht 
zu wundern ist, da die Pflanze 
kiér unter ganz an dérén kiima - 
tischen Verháltnissen gedeiht, 
ja sich (z. B. bei Ragusa) so- 
gar bis in die Ritzen dér Strand- 
felsen vorwagt. 
Es ist sehr wahrsckeinlich 
dass « Carex divulsa » dér fiu- 
maner Autoren (Schlosser — Vü- 
kot., Staub resp. Stróbl, Hirc 
u. A.) hierker gehört. 
Echte Carex divulsa Good. 
wie sie auf Tafel 33 fig. 1 0 in 
Micheli’s Nov. Plánt. Gén. ab- 
gebildet ist, kommt bei uns 
schwerlich vor. lek habé diese 
Pflanze bisher nur aus nördli- 
cheren Gegenden gesehen. 
4. Saxifraga prenja 
G. v. Beck in Flóra von Südbosnien und dér angrenzenden 
Hercegovina III. p. 93 — 9*. (111 — 112.) tab. IV. fig. 8., 9. 
VIII. p. 42. 
S 3 *n. 8. sedoides Schlosser et Vukot. Flóra Croat. p. 429 
non L. 
S. muscoides Vis. Flóráé Dalm-Suppl. I. 1872. p. 134 (e loco). 
A Lika völgyében fekvő Ra- 
duő faluból 1906. év aug. hó 
2-án elindulva Smoquina Antal 
és Lengyel Géza urak kísére- 
tében haladtam fel azon az 
ösvényen, méh' a Sijaset sza 
kadékon át felvisz a Velebit 
hegység főgerincze alatt fekvő 
Bunovac rétre, onnan pedig 
a fögerincz egyik nyergén át 
le a kis Paklenica völgyön át 
a dalmát tengerpartra. Alig 
hogy a törpe fenyők (Pinus 
Mughus) régiójába értünk, a 
Malovan s a Vaganski Vrk 
nevű csúcsok között levő haj- 
lásban számos szép és ritka 
növény között (Aquilegia Ki- 
taibelii Schott, Crepis Kitai- 
belii Froel., Soldanella pyrolae- 
Am 2. August 1906 brachen 
wir mit Herrn Ant. Smoquina 
und Géza Lengyel vöm Dorfe 
Radué in dér Lika auf, um den 
Vaganski Vrh im Velebit zu 
besteigen. Wir verfolgten zuerst 
den Saumpfad, welcher durch 
die Schlucht Sijaset in das 
Hochtal Bunovac und von dórt 
iiber eineEinsenkung desHaupt- 
gebirgszuges durch die kleine 
Paklenica Schlucht zűr dalma- 
tischen Kiiste herabführt. Als 
wir in die Region dér Legfök- 
ren (Pinus Mughus) kamen. 
erregte eine in dér Mulde zwi- 
schen den Gipfeln Vaganski 
Vrh und Malovan auftretende 
Saxifraga unsere Aufmerksam- 
keit, welche sich in kellgrünen, 
10 * 
