140 
«Doháíiyhegyen» szedett Lunaria Eschfaelleri- jót. Nohát ez a 
növény, a melyet Borbás Modor erdeiből is jelez, nem egyéb, mint 
a mi Lunaria redivivánk , helyesebben nevezve : Lunaria intermedia 
(Rochel, Reise 1838. p. 63 pro. var.) Simk. Az igazi Lunaria redi- 
viva L.-től már Rochel 1. c. szerint különbözik ez a növényünk 
«silicula elliptica utrinque attenuata». Évelő növény ez a Bezdek 
küldte Lunaria : nem lehet ezért a Lunaria elliptica (Schur) Simk. 
[Lunaria pachyrhiza Borb. A Kert. I. 1895 p. 132—133. ic. 31, 
- séd iconis solum figura Sinistra, plantam fioriferam demonstransj 
növényfaj, a melynek helyenként kolonczos gyökérzete, csak egy- 
nyári , legfeljebb kétnyári. 
Lunaria intermedia (Roch.) Simk. a Kárpátok egész övén 
honos, sőt még Horvátországban is gyakori. Hogy a L. Eschfaelleri 
Wiesb. évelő növé^^-e vagy nem, azt a Wiesbaur tökéletlen köz- 
léséből nem lehet megtudni ; másrészt bizonyos, hogy a Borbás L. 
pachyrhiza- jának idézett ábráján (31. ábra) a virágos növényt jel- 
képező baloldali kép, a Lunaria elliptica (Schur. )-t ábrázolja ; 
ellenben a terméseket bemutató jobboldali kép, a L. intermedia 
terméses ágacskáját. 
II. Ugyanezen a kirándulásomon hazai Seseli (Gurgulya) fa- 
jainkra vadászván, megtaláltam úgy Pozsony mellett (Kálvária- 
hegy) valamint Dévény mellett a Seseli puhicarpum Simk. Arad- 
megye növényvilága (1893) p. 136. nevű növényt, a mely dr. 
Degen Árpád példányai szerint egész a Pieninek szorosáig itt- 
honos nálunk. Hazánk floristáinak Libanotis montaná- ja legnagyobb 
részben a S. pubicarpumhoz tartozik. 
III. E kirándulásomon, a Seseli Hippomarathrum L. társasá- 
gában, verőfényes sziklás helyeken, Dévény és Dévényújfalu közt, 
a Morva folyó völgye felett, valami quarcitos, helyenként mész- 
köves lejtőkön, egy Seseli fajra bukkantam, a melyet elsőbbed 
Seseli austriacum-nak véltem, de a mely tüzetes megvizsgálás és 
összehasonlítás nyomán új fajnak bizonyult. Leírása, jellegezése, 
a következő: 
Seseli dévényense Simk. — Dévényi Gurgulya. [Confer de- 
lineationes.] 
Évelő kóró. Tőlevelei és összes szárlevelei jóval keskenyebb 
sallangnak, mint a Seseli austriacum j Beck in Z. B. G. 1891. p. 
797 sub Seselinia] Drude fajé, a melylyel legrokonabb, termetben 
és termésében, különösen termése csészefogaiban. Második legroko- 
nabb faja a Seseli osseum Crantz Stirp. austr. I. (1769) p. 207. 
[Seseli glaucum. Jacq. FI. austr. II. (1774) t. 144, — non L. spec. 
(1753) 260. Stirps a Linnaeo Seseli glaucum nominata, est species 
imprimis gallica, ce terűm mixta.] 
Virágzata ernyői még termése érlelésekor is félakkorák ennek, 
mint akár a Seseli austriacumé , akár a Seseli osseum-é. Virágzatának, 
azaz terméses ernyőjének (umbella) nincsenek gallérmurvái. Virág- 
kocsánokból alakult ernyőcskéinek (umbellulae), keskeny s külön 
