174 
Tiefergrund (Késm.), Jeruzsálemhegy, Weisswasser, Nagybaba 
(Sz.-Tepl. — Lucsivna között). 
10. Carex longifolia Hőst. (syn. : C. polyrrhiza Wallr., 
C. umbrosa auct. plur. non Hőst.). Hosszúerdő, Goldsberg. 
11. Carex caryophyllea X longifolia (umbrosa). A. u. G. 
Syn. II. p. 128. A Poprád jobbpartján Goldsberg alatt és a Hosszú- 
erdőben gyűjtött alakok erősen érdes levelükkel és a régibb levelek 
elpusztulásából eredő dús rosttistökükkel tövükön, az umbrosához 
ütnek. Füzérkéjük alakulása a caryophylleaéval egyezik. A Schwarz- 
bacb mentén a Sz -Béla ^Rókusz közötti tőzeglápon gyűjtöttek 
pedig, minden bélyegükben inkább az umbrosához hasonlítanak. 
12. Carex ornithopoda Willp. A Weisswasser völgyében 
gyakori. A hozzá hasonló C. digítata L.-t itt nem láttam, de 
egyebütt közönséges, p. o. a rókuszi fellápos területen. 
13. Carex glauca Murr. Landok mellett a Palenica lábá- 
nál bőven. 
14. Carex flava L. Nagylomnicznál a Tarpatak mentén, Tiefer- 
grund (Késni.), Mühlgr. (Rókusz), Landok a C. glauea-val. Sz.-Béla— 
Rókusz közötti tőzegláp. 
15. Carex silvatica Huds. Késmárki Hosszúerdő. 
16. Carex acutiformis Ehrh. Hunfalú — Késmárk között a 
vasútvonal mentén. Fehérvíz völgyében Késmárk és Tátraháza 
között. 
17. Eriophorum latifolium Hoppé. Landok, Schwarzbach, 
Sz.-Béla — Rókusz között, Rókuszi fellápos terület. 
18. Blysmus compressus (L.) Panz. Sublechnicnél a Duna- 
jecz jobbpartján (Saure Wiese), Rókuszi fellápos terület. 
19. Heleocharis pauciflora (Lightf.) Lk. Schwarzbach a 
Rókusz — Sz.-Béla-i tőzeglápon bőven. Rókuszi fellápos terület. 
Zwei mutmassliche Hybriden aus Tirol. 
Von: I)r. J. Murr (Feldkirch.) 
1. Cerastium pseudalpinum Mh. In dér Deutschen bot. 
Monatssehrift 1899 S. 21 gab ich vöm Platzerberg bei Gossensass 
am Brenner (bei ea. 17 -1800 m.) als von mir gefunden das Ce- 
rastium alpinum L. var. glabratum Hartm. an, korrigierte aber 
diese Angabe bereits S. 132 desselben Jahrganges auf eine in- 
zwischen erfolgte Revision durch Prof. Dr. Correns hin in Cera- 
stium fontán um Baumg. var. glabrescens , indem ich bemerkte, dass 
meine Exemplare ganz gleich seien mit solehen, die Dr. Correns 
auf dér Petzen im Unterkarnten gesammelt und mir freundlichst 
iiberlassen hatte. In den vegetatíven Teilen sicht nun meine Pflanze 
tatsachlich einem kaidén C. fontanum Baumg. táuschend ahnlich ; 
trotzdem war mein Urteil bezüglich ihrer völligen Gleichheit un- 
berechtigt; denn das Exemplar von Correns besteht durchwegs 
aus bereits fruchtreífen Individuen, wakrend meine Stiicke erst am 
