•236 
hegyi növényt, akkor arra ju- 
tok, hogy tartozik az a « Tu- 
bocytisus Dc.o szakaszba és 
tartozik e szakasznak abba a 
csoportjába, a melyet így jel- 
zek (1. c. 374) b) «Virágok 
mind a tavalyi ágak oldalain. » 
E csoportban ff jelzés mellett 
ez áll : hajtások s többnyire a 
levélnyél is, derékszög alatt 
berzedő szőröktől borzasok ; vi- 
rág sárga. Ide való és pedig 
köz vetetlenül a Cytisus leuco- 
trichus Sc.hur, meg a Cytisus 
cihatus közé helyezendő a 
Cytisus serotinus Kit. ! Keve- 
sebb köze van a Wahlenberg 
Cytius ciliatus-ához, legfeljebb 
annyi, hogy levélkéi elliptiku- 
sak, vagy visszásán toj ásda- 
dok és szinükön élénk zöldek 
s meztelenek ! mint a Cytisus 
leucotrichus-hoz ; ez utóbbitól 
azonban nemcsak az különböz- 
teti, hogy levelei szinükön nem 
szőrösek ; nemcsak az, hogy 
nem májusban, hanem augusz- 
tusban virít (innen a neve C. 
serotinus. Kései) ; hanem az is, 
hogy idei hajtásait is sokkal 
későbben fejleszti, nyár dere- 
kán : ezért e hajtásai őszig ke- 
vésbé érhetnek meg mint a 
C. leucotrichus-é ; ezért e haj- 
tásainak csak a töve nem fagy 
le, de legnagyobb részük mint 
az igazi félcserjés növényeké 
lefagy; ezért az idei hajtásai, 
főkép a csúcsuk felé, nem 
ritka s berzedt szőrözetüek, mi- 
nők a tavasszal hajtó C. leuco- 
trichus-^ i, hanem idei hajtásai 
alantról kezdve apró szőröze- 
tüek, csúcsuk felé hovatovább , 
selymesen szürke mezüek, hogy 
a hideg ellen ekként védekez- 
hessenek. Ez már csak eléggé ! 
keimen ? Zweifellos ! Wenn mán 
ihn naeh meinem Werk ((Ma- 
gyarország zanótjai» (1888) de- 
terminieren will, kommt mán 
zűr Sect-ion Tubocytisus DC. 
und zwar zűr Gruppé dér la- 
teral blühenden Arten ; unter 
diesen steht er unter den gelb- 
bliihenden Arten mit abstehend 
behaarten Zweigen und Blatt- 
stielen zwisehen C.leucotrichus 
Schur. und C. ciliatus Wah- 
lenb. Mit letzterer Art ist er 
nnr insoferne verwandt, als er 
elliptische oder verkelirt eiför- 
mige Blátter hat, welche ober- 
seits kahl u. lebhaft grün sind ; 
er steht aber dem C. leucotri- 
chus naher, von welchem er 
aber nicht nur dureh die ober- 
seits kaidén Blátter u. die spate 
(August und nicht Mai!) Bliite- 
zeit verschieden ist, sondern 
auch dadurch, dass sicli seine 
heurigen Triebe viel spiiter 
entwickeln und in Folge dessen 
bis zum Herbst nicht reif wer- 
den, so dass ihr grösster Teil 
wie bei den echten Halbstráu- 
chern abfriert ; seine heurigen 
Triebe sind insbesondere gégén 
ihre Bpitze nicht mit zerstreu- 
ten abstehenden Haaren besetzt 
wie jene des im Frühjahr trei- 
benden C. leucotrichus , sondern 
vöm Grunde an kurz und gégén 
die Spitze Ilin anliegend seidig 
graubehaart, um sich in diesel* 
Weise gégén die Kiilte zu 
schiitzen. Das sind genügend 
charakteristische Merkmale so- 
wmhl gegenüber C. ciliatus als 
auch gegenüber C. leucotrichus. 
