213 
a bakabányai Babusok között igen sok eltérő s önálló alak van, 
melyeknek leírásába — Dr. Sabransky serkentésére — bátorkodtam 
bocsátkozni és a következőkben mint szerény kezdetet nyilvánosságra 
hozni, hogy evvel is előmozdítsam ezen kritikus fajok megismerését. 
Jövőben talán a hazai botanikusaink közül vállalkozik valaki arra, 
hogy e nemzetséggel speciálisan foglalkozzék, s azt rendszeresen 
feldolgozza, talán olyan valaki, aki inkább hozzáférhet a gazda- 
gabb -Rwőws-gyűjteményekhez s e nemzetség szakirodaimához, 
mint én. 
Az eddigi gyűjtésemnek és kutatásomnak eredménye a 
következő : 
1. Babus sulcatus Yest. Ad Bakabányam omnino dissipatus 
eommunis ad domos, sepes, rivos et in frutetis. 
2. B. senticosus Köhler, Wimm. et Grab. FI. Sil. I., 2. p. 
51 (1829). Syn. B. montanus Wirtg. FI. Pr. Rheinphr. p. 150. 1857. 
Ad Bakabányam in fossa «pod Prielozok» ad viam, frutex bene 
diffusus. 
3. B. Vestii Focke. A typo difiért floribus roseis et serra- 
tura foliolorum turionium profunda, grosse dentata. Habitat ad Baka- 
bányam in sepibus «Gregusky» ad viam, frutex unicus. 
4. B. thyrsoideus Wimm. Prope Bakabányam in colié «Lajtna» 
dicto. Frutex dissipatus. 
5. B. candicans Whe. In ditione Bakabányae frequentissimus. 
(i. B. candicans Whe. v. stenotrichus Borb. (Det. Dr. Borbás !). 
A typo difiért foliolis angustioribus. profundius bisserratis, den- 
tibus cuspidatis: subtus tomento tenni subvirentibus. 
Bakabányae ad domos Gajdos-ii et Herchelii cum B. candi- 
canti typ. et. B. sulcato. 
7. R. sparsipilus Borb. (Borbás in litt !). 
Turiones obtusanguli alté arcuati scandentes sulcati sparsim 
pilosi et rarissime lnne et inde glandulosi, aculeis validis lanceo- 
latis faleatis armati. Fólia mediocria quinato-digitata, petiolo supra 
piano, aculeis minoribus faleatis armato; stipulis linearibus ; foliola 
subcoriacea inaequaliter argute serrata, supi'a sparsissime pilosa, 
nitidula, subtus pilis raris in nervis et tomento sparsiore appresso 
albicantia; terminálé petiolo 4plo longius suborbiculare, brevius 
acuminatum, infima manifeste petiolulata. Fólia ramorum floren- 
tinm ternata, aculei validi falcati. Inflorescentia inferne foliifera, 
laxa; ramuli inferiores adseendentes, superiores breves, patentes 
eymoso-pauciflori pedunculis tomentoso-hirtis aculeis sparsis fal- 
eatis munitis. Bracteae lanceolatae tomentosae. Flores specta- 
biles; calyces tomentoso-hirti cinerei; sepala in flóré et fructu 
reflexa; petala ovata unguiculata alba: stamina stylos in flóré 
longe superantia postea erecto-patentia, post anthesin fructu s 
amplectentia ; styli virentes, germina glabra, fructus globosi. 
Provenit Bakabányae in valle « Grunt » ad rivulum prope 
fontem «Dbal» dictum frutex unicus bene diffusus. 
