288 
virágzatának lesimuló szőreit az A. moldavicumtól, virágának bor- 
zasságát az A. lasianthumtól örökölte. A virág szinét illetőleg pedig 
egyik példája szennyessárga virágával az A. lasianthumra, a másik 
szennyeslila virágával inkább a móldavicumra üt :; ) 
14a. A. Vulparia 
Reichb. 111. Acon. 1827, t. 56 — 58 excl. A. moldavico, tristi, 
galactono et Arctophono. A. Lycoctonum. x) Wahlbg. FI. Carp.18 14, 
163. — A. Lycoctonum Baumg. Én. II. 1816, 96: Neilr. FI. NÖ. 697 : 
Ság. Schn. FI. Centralkarp. 45 ; Auct. veteriores, pro p. minőre 
etiam L. — A. Vulparia Simk. En. fl. Transs. 1886, 61 ; Schloss. 
Vukot. fl. Croat. 186 excl. planta velebitica: G. Beck FI. NÖ. 402 
et Auct. recentiores. — A. ranunculifolium Fritsch Beitr. Balk. i. 
Verh. zool. bot. Ges. Wien. 1894, 40 (132) quoad plantam hunga- 
ricam, non Reichb. 3 4 ) 
Caulis erectus variae altitudinis (in silvis subalpinis 1 m et 
ultra, crassus teres, in saxosis siccioribus 20 — 25 cm, saepe angu- 
latus), cum petiolis sparse pilosus pilis incumbentibus crispulis 
vei patentibus elongatis, in parte caulis superiore et in infiores- 
centia crebrioribus . crúpulis adpressis. Fólia circuitu rotundata- 
reniformia, profunde palmato 5 — 7 partita partitionibus laté rhom- 
beis tripartito laciniatis et yrosse serratis serraturis acutis acumi- 
natis vei + obtusis, in nervis paginae inferioris et mar giné 
constanter piloris , ceteris partibus glabris vei parce pilosis. lnfo- 
rescentia ramosa ramis elongatis erecto patentibus-divergen- 
tibus. Flores lutei puberuli. Cassis conicocylindracea fundo laté 
cylindrico superne saepe ampliato , fronté in rostrum hatul múltúm 
prominentem apice deflexum declivi. linea basalis fere recta vei 
parum incurvata , fundo circa duplo altiori vei ultra. Sepala média 
oblique obovata-suborbicularia extus secus lineam medianam pilosa, 
intus barbata ; inferiora oblonga extus pilosa, intus saepe barbata. 
Nectaria cassidem subaequantia stipite tenui, cuculli calcare hamato- 
semicirculari-spirali apertura ampia utrinque distincte unidentata 
vei rarius integra labio oblongo spathulato recto apice subintegro 
vei emarginato. Filamenta ací médiám alata ala attenuata vei 
subbidentata, glabra vei raro medio parce pilosula. Carpella plerumque 
tria, ca. 4 — 5 mm. lata. 10—20 mm. longa, stylo 3 — 4 mm. longo 
coronata, glabra. 
Virágának nagysága változó. Az alacsonyabb vidéken leg- 
3 ) Lycoctonum- feleink földrajzi eloszlását, valamint az A. triste és 
A. Baumgartenianum eredetéről való felfogásomat az Erdélyt Muzeum-Egylet 
1906. évi májusi szűkülésén Kolozsvárott előadtam. Az utóbbi fajt Rapaics is 
hybridusnak tartja (Syst. acon. gén. 1907, 40), az előbbiről való véleményemnek 
pedig már 1906. áprilisában Írott levelében Simonkai tanár úr is igazat adott. 
4 ) A synonymák többnyire a szőrös termésű fajtára is vonatkoznak, de 
itt hoztam fel őket, mert túlnyomó részükben mégis ide tartoznak. — Freyn 
skerisórai növényét, melyre Friisch i. h. hivatkozik, nem láttam, de növény- 
geographiai okokból (1. M. Bot Lapok, 1907, 110) kizártnak tartom, hogy az 
A. ranunculifolium Kárpátainkon előforduljon. 
