hosszabb és sokkal puhább, mint az A. Simonkaiunum-é. És Regel 
szerint mirigyes is lehet. 
így közvetlenül tehát már a többi különbségre való tekin- 
tetből sem vehetjük az A Simonkaianum-ot összekötő kapocsnak. 
Ellenben olyan növényfajnak, mely földrajzilag az A. septenirionale 
és moldavicum közé helyezkedik és bár közelebb áll az előbbihez, 
magas sisakjával mégis már az A moldavicum felé hajlik, tekin- 
tendő az oroszországi A. excelsum Reighb. III. Acon. t. 53. 
Az A. sej otentrionale és A. moldavicum viszonyát Hagquet 
forrása nélkül többen fejtegették. A Flóra Carpatorum Centralium 
szerzője , Wahlenberg írja először id. m. 103. o. : forsan A. Lycoc- 
tonum ccpruleum carpatorum quodammodo distingui potest a Lappo- 
niae. De Candollk (Svst. veget. 1818, 370) Wahlbg., Besser (Prim. 
ti. Galic. 1809. n. 633) és Genersich (Elench. fi. scepus. 1789, 
n. 487) synonymjait egybefoglalva és különösen Wahlbg. id. 
szavaira hivatkozva a különbséget a kárpáti növény szárának és 
virágszálainak teljes kopaszságában látta és növényünket A. sep- 
ientrionale ji carpathicum vagy A. carpathicum néven különböztette 
meg az északi fajtól. 
A Kárp. Egyl. Évk. 1886. évf. 247. (264.) old. Borbás újra 
feleleveníti a feledésbe merült A. carpathicumot és megjegyzi, 
hogy huzamos időn keresztül hasztalan kereste. És tudom, hogy 
mindvégig figyelte az A. moldavicumot , de DG. növényének meg- 
felelőt nem talált. Magam is hiába kerestem. És habár a Systema 
aconiti (sic!) generis szerzője szerint az A. moldavicum kopaszon 
is előfordul (caulis . . , racemus . . . glaber vei minute puberulus : 
Rapaics i. m. 36. o.), sőt éppen a var. karpaticum (sic !) DC. lenne 
a legelterjedtebb alak, tény az, hogy Kárpátainkon DC. leírásának 
megfelelő növény idncsen és az A. moldavicum még a legkifeje- 
zettebb forma umbrosán is a szár felső felében, de különösen a 
virágszálakon állandóan szőrös. 
Az A. carpathicum-ra a természetben nem találván, megfej- 
tése végett az irodalmi forrásokat kell felkeresnünk. DC. után 
Sims. bot. mag. t. 2196 veszi át e növényt és leírásában az auetort 
követi, képe ellenben szőrös növényt ábrázol, melynek szőrözete 
megfelel a Kárpátokon elterjedt növénynek. És ennek rendes typu- 
sától eltérés csak annyiban van, hogy a négy alsó csészelevél 
sárgálló, vagyis a kép inkább az A. triste- nek felelne meg. — 
Hasonló keverék és SiMs.-re vezetendő vissza Séringe mus. helv. 
I. 1822, 136 var. carpaticum-a : pedunculis caulibusque glaber- 
rimis, floribus luridopurpureis luteo variegatis. Legújabban pedig 
Richter-Gürke Pl. Eur. t. II. fasc. III. 1903, 441 vont az A. car- 
pathicum (DC.) Ság. Schn. alá több synonymont, de egyik sem 
állhat meg : Séringe A. Lycoctonum var. carpathicum-a sárgával 
tarkázott virágával nem fedi DC. növényét, az A. septentrionale 
Baumg. En. II. 98 pedig nemcsak a herbáriumi példák, hanem a 
leírás szövege szerint kifejezetten szőrös, nem vonható tehát, miként 
