322 
ras erezetűek, melyek az általa 
-( Arcticaen névvel jelölt fosszil 
szekczióval különösen a harmad- 
korban voltak bőven képviselve, 
a jelenkori Trepidae és Tumen- 
tosae szekeziókban találják meg 
folytatásukat. Legfiatalabb ez 
irányban a Tomentosae szekczió. 
2. Győrffy István Di- 
eranum Sendtneri hazai előfordu- 
lásain czímű dolgozatát Tuzson 
János terjeszti elő. 
3. Rapaics Rajmond «A 
sisakvir ágnemzetség növény föld- 
rajzán czímmel az Aconitumok 
elterjedésével foglalkozik a fej- 
lődéstörténet szempontjából. Ki- 
emeli, hogy az Aconitum jel- 
legzetes sarki harmadkori flóra- 
elem. s hogy fajai u. n. föld- 
rajzi fajok. 
dér Yortr. die Section T arany o , 
ferner Aigeiros und Tacama- 
haca ab ; als jüngste ist in 
dieser Riehtung die Section 
Leucoides zu betrachten. Die 
Verwandtschaft d. Pappeln mit 
den Weiden áussert sich naeh 
dem Vortr. darin, dass Salix 
reticulata und Pop ulus pruinosa 
sich auf einen gemeinschaftli- 
chen Ahnen zurückführen las- 
sen. Die Arten mit fingeriger 
Nervation, dérén Yertreter aus 
dér vöm Vortr. « Arcticaen ge- 
nannten Section in dér Ter- 
tiárperiode verbreitet waren, 
hangén mit den recenten Sec- 
tionen « Trepidae* und « Tómén - 
tosae» zusammen. Die jüngste 
in dieser Riehtung ist die Sec- 
tion « Tomentosaen . 
2. J. Tuzson legt eine Arbeit 
I. Győrffy ’s: Über das Vor- 
kommen von JDicranum Sendt- 
neri in Ungarn» vor. 
3. R. Rapaics spricht über 
«Die ])fianzengeographische 
Verbreitung dér Ac-oniten » mit 
Bezug auf ihre Entwickelungs- 
geschichte. El 1 hebt hervor, 
dass diese Gattung eine cha- 
raktei'istisch polar-tertiáre ist, 
und dass ihre Arten sog geo- 
graphische Arten sind. 
1907 deczember hó 11-én tartott ülés. — Sitzung am 
11. Dezember 1907. 
I. Ernyey József: <■• Orvos- 
botanikai kertjeink a XVI 11. szá- 
zad elején » czímmel megemlé- 
kezik egy kevésbé ismert ha- 
zai természettudósról : Heindel 
Ferdinánd pozsonyi botanikus- 
ról, akiről Haberle és Ivanitz 
nyomán csak annyit tudtunk, 
hogy 1651-ben adta ki fíivész- 
1. Jós. Ernyey spricht über: 
« Unsere medizinisch - botanischen 
Odrién am Anfange des XVIII 
Jahrhundertsn und gedenkt bei 
dieser Gelegenheit eines weni- 
ger bekannten ungarischen Na- 
turforschers, Ferdinánd Hein- 
del’s, eines pozsony er Botani- 
ker’s, von dem wir nach Ha- 
