328 
kertjének katalógusát ; köze- 
lebbi tartalmáról az irodalom- 
ban eddig semmi sem található. 
Előadó kimutatja, hogy a kataló- 
gus egy példánya Winterl bir- 
tokában volt, egy másikról pedig 
Bél Mátyás emlékezik meg, 
sőt kéziratban maradt mun- 
kája (De re rustica hungaro- 
rum) kivonatát is adja. Bél 
Mátyás ezzel kapcsolatban fel- 
említi a XVIII. sz. 20-as évei- 
ben működő botanikus kerteket, 
nevezetesen a sopronit, besz- 
terczebányait. lőcseit és eper- 
jesit; tulajdonosaikról azonban 
nem emlékezik. Előadó levéltári 
kutatásai alapján felsorolja 
ezeknek a kerteknek alapítóit 
és fejlesztőit, a kertek terje- 
delméről és tudományos érté- 
kéről azonban részletes leírások 
híján nem tudunk jelenleg vi- 
lágos képet alkotni. Általában 
elfogadhatjuk a tapasztalt Bél 
nézetét, hog} r kertjeink a ha- 
sonló külföldi intézmények szín- 
vonalán állottak, mert tudomá- 
nyos megfigyelések mellett a 
hazai vadon termő, s számos 
exotikus növény kultárájával 
foglalkoztak. 
Előadása végén megemléke- 
zik a XVIII. sz. hazai tudósai- 
nak természetkutató társasá- 
gok alapítására való törekvé- 
seiről. 
2. Kümmerle J. Béla és 
Nyárády E. Gyula : « Adatok 
berle und Kanitz nur soviel 
wissen, dass er i. J. 1651 den 
Ivatalog seines Gartens heraus- 
gegeben hat. Über den Inhalt 
dieses Kataloges ist in dér Lite- 
ratur bisher niehts bekannt ge- 
worden. Dér Vortragende weist 
naeh, dass ein Exemplar sicli 
im Besitze Winterl’s befunden 
habé, und dass Ma.thias Bél 
auch ein zweites erwáhnt, ja 
sogar einen Auszug aus einem 
«De re rustica hungarorum» be- 
titelten handschriftlichen Werk 
dieses Autors veröffentlicht. M. 
Bél erwáhnt bei dieser Gele- 
genheit auch die in den 20-er 
Jahren des XVIII. Jahrhun- 
derts bestandenen bot. Gárten, 
und zw. die von Sopron, Besz- 
terczebánya, Lőcse u. Eperjes, 
nemit aber ihre Besitzer nicht. 
Dér Vortr. ist auf Grund sei- 
ner Archiv-Studien in dér Lage, 
die Begriinder und Erhalter 
dieser Gárten namentlich an- 
zuführen. Über Umfang u. Be- 
deutung dieser Gárten war 
niehts zu ermitteln. lm Allge- 
meinen miissen wir uns an den 
erfahrenen Bél haltén, nach 
welchem unsere Gárten in die- 
ser Zeit auf dem Niveau dér 
auslándischen gestanden sind, 
indem sie nebst wissen schaf ti. 
Beobachtungen auch die Kultur 
einheimischer vvilder und zahl- 
reicher exotischer Pflanzen be - 
trieben. habén. 
Zum Schlusse gedenkt dér 
Vortr. noch dér Bestrebungen 
dér ungarischen Naturforscher 
am Ende des XVIII. Jahrhun- 
derts, naturforschende Vereine 
zu gründen. 
2. Jenő B. Kümmerle legt 
eine in Gemeinschaft mit Gy. 
