22 
Szmirna. Előfordul délnyugoti 
Franciaországban is, a Lan- 
des vidékén. 
Hazánkban nem találták. 
Borbás említi először 1881- 
ben. Találta Békésmegyében : 
Vésztő , Gyoma és Gy ula vidékén, 
kiszáradt pocsolyák fenekén, to- 
vábbá a pestmegyei Pilishegy 
alatt. El. campylosperma-rmk mi- 
nősíti azon Elatinéket is, melye- 
ket Iyitaibel Gyula- Var sáridon, 
továbbá Boros-Jenő mellett ta- 
lált. Borbás (1881) a campy- 
lospermának terjedéséről a kö- 
vetkezőket jegyzi meg: «úgy 
látszik az Aldrovanda terjedé- 
sét tovább is követi kelet felé 
{Sarepta! Oroszorsz.)». Simonkai 
is osztja Borbás nézetét, mert 
1893-ban ezt írja: «Kítaibel 
növénye . . . csak az Alföldün- 
kön honos El. campylosperma 
lehet». 
Niedenzu (1895) kétségbe- 
vonja a campylospermának ná- 
lunk való előfordulását. 
Magam behatóan foglalkoz- 
tam e kérdéssel s vizsgálataim 
alapján kijelenthetem, hogy Al- 
földünk ezen növénye nem azo- 
nosítható a mediterráni campy- 
lospermával. A főkülönbség a 
virágkocsányok hosszúságában 
van. A campylospermának alsó 
kocsánya 1-5— 2-szer hosszabb 
a levélnél, középső kocsánya is 
legalább akkora, mint a levél. 
A mi Elatinénk kocsányai jóval 
rövidebbek. 
A főbb különbségek, melyek 
a campylosperma Seub.-íőI elvá- 
lasztják, a következők : rövideb- 
bek a kocsányai, melyek a szár 
Audi in Südwestfrankreieh : 
Les Landes. 
In Ungarn wurde diese Art 
nicht gefunden. 
Borbás erwiihnt sie zwar zu- 
erst i. J. 1881 aus dem Bé- 
kései' Comitate von Vésztő, 
Gyoma u. Gyula, auf dem Bó- 
dén ausgetrockneter Pfiitzen, 
ferner unter dem Pilisberg ini 
Com. Pest. Er bált auch für E. 
campylosperma jene Elatine, 
welche Kitaibel bei Gyula- Var- 
sán d u. Boros-Jenő gefunden 
hat ; er erwáhnt schliesslich 
1881 íiber die Verbreitung die- 
sel' Art folgendes: «es scheint, 
dass sie dem Verbreitungsbe- 
zirk dér Aldrovanda gégén Os- 
ten (Russland, Sarepta !)» folgt. 
Auch Simonkai teilt die Ansicht 
BoRBÁs’s,indem er 1 893 schreibt: 
«Die Pflanze Kitaibel’s kann 
nur die in unserem Tiefiande 
einheimische E. campylosperma 
sein». 
Niedevzu (1895) bezweifelt 
das Vorkommen dér E. campy- 
losperma in Ungarn. 
Ich habé mich eingehend mit 
dieser Pflanze bescháftigt und 
kann auf Grund meiner Unter- 
suchungen behaupten, dass die 
Pflanze unseres Tieflandes mit 
dér mediterránén E. campylo- 
sperma nicht indentiflciert wer- 
den kann. 
Dér Hauptunterschied liegt 
in dér Lángé dér Blütenstiele. 
Bei E. campylosperma sind die 
unteren Blütenstiele lV 2 ^2-mal 
lánger als das Blatt, und auch 
die mittleren vvenigstens so láng 
als das Blatt. Die Blütenstiele, 
unserer Pflanze sind bedeutend 
kiirzer. Die Hauptunterschiede, 
welche sie noch von E. cam- 
