81 
így nem létezik különbség 
sem ezen faj u. n. «hetero- 
phylliájá»-ban, sem aCoNARD ál- 
tal újabban állított erezetbeli 
különbségben, sem a levél visz- 
szájának s a koesánynak szőr- 
zetbeli különbségeiben mind- 
megannyi megtalálható úgy a 
nilusi. mint a nagyváradi növé- 
nyen, mindkét helyen terem ko- 
pasz s röviden szőrös alak, úgy 
hogy leirható különbséget e két 
növény között ez idő szerint nem 
ismerünk. 
A míg tehát a nilusi s a 
püspökfürdői tündérrózsa kö- 
zött valaki újabb s biztos meg- 
különböztető bélyeget fel nem 
fedez, addig Boissier, Caspary, 
Borbás s RicHTER-nek nézetét 
kell helyesnek tartanom, a kik 
e két növény azonosságát ha- 
tározottan kimondották s té- 
vesnek jeleznem a szerző azon 
állítását, hogy <• nincsenek biz- 
tos adataink arra, hogy a nagy- 
váradi növény egyező-e telje- 
sen a nilusi vagy más alakjai- 
val a N. lotus-nak». (2. old.) 
Igen sajátságos s valószínű- 
leg meg nem indokolható néze- 
tet vall a szerző az éjjel virító 
virágok beporzásáról s annak 
következményeiről, midőn azt 
állítja, hogy «az éjjel nyíló 
virágok . . . túlnyomóan önbe- 
porzás által termékenyülnek 
meg, a mely körülmény bizo- 
nyára lényegesen előmozdítja 
e faj alakjainak feltűnően nagy 
változatosságát». 
ren u. vollkommeneren Materia- 
les samt u. sonders als nicht 
stichháltig erwiesen habén. 
So existiert kein Unterschied 
in dér sog. «Heterophyllie» dér 
beiden Pfianzen ; aueh dér von 
Conard neuerdings herange- 
zogene Unterschied in dér 
Nervatur dér Blatter ist nicht 
stichháltig; sowohl im Nil, als 
auch bei Nagyvárad wachsen 
vollkommen liahle und an dér 
Unterseite dér Blatter und an 
den Blütenstielen kurz be- 
haarte Formen, so dass wir 
jetzt keine Unterseheidungs- 
merkmale zwischen diesen bei- 
den Pfianzen keimen. 
So lángé alsó kein neueres 
sicheres Unterscheidungsmerk- 
mal zwischen diesen beiden 
Pfianzen entdeckt wird, muss 
ich die Ansicht Boissier’s, Cas- 
pary’s, Borbás’s und Richter’s 
acceptieren, die die Identitát 
dieser zwei Pfianzen entschieden 
ausgesprochen habén, und die 
Behauptung desVerf (p. r.). dass 
wir « keine sicheren Angaben be- 
ztigl. Identitát dér ungarischen 
mit dér Xil-Pfianze oder einer 
anderen Form dér A 7 . Jotus be- 
sitzeii)>, als irrtümlich bezeich- 
nen. 
Eine ganz sonderbare und 
wahrscheinlich nicht beweis- 
bare Ansicht áussert dér Verf. 
über die Bestáubung dér uaehts 
blühenden Bltiten und ihre Fol- 
gen, indem er behauptet, dass 
«die Nachts blühenden Bili- 
men . . . überwiegend durch 
Selbstbestáubung befruchtet 
werden, welcher Umstand den 
auf fallen den Formenreichtum 
dieser Art gewiss wesentlieh 
befördert». 
6 
