134 
a fonák felé domborodik ki, alkotásában résztvesznek : a levél 
színén két kerekded, vastagfaiú, a formálható anyagok vezetésére 
szolgáló vezetőparenchyma-, vagy jelző-sejt (= Deuter Lorentz), 
ezek alatt pár vékonyfalú sejtekből álló kis csoport, a víz veze- 
tésére szolgáló u. n. «kísérő-sejt»-ek (comites = Begleiter) gyenge 
kötege látható, amelyeket aztán félkörben vesznek körül a fonák 
felől kifejlődött vastagfalú, kerekded üregű, helyenként kétsoros 
dorsalis sejtek. A levéleréből kétoldalt kiinduló sekély, felfelé 
hajló görbülettel elterülő levéllemezt kerekded, vastagfalú, egy 
réteget képező sejtek alkotják ; a levéllemez felén már itt elkez- 
dődik a barázda, kezdetét jelzi már az a részlet, ahol többrétegű 
a levéllemez. A levélér kisérősejtjeínek jelenlétéről az irodalom 
nem szól. A levéllemezt közepesen megvastagodott sejtfallal el- 
látott, kerekded sejtek alkotják, amelyeknek üregében chloroplas- 
tisok vannak. 
Némileg eltérő viszonyokat látunk a levélnek közepe alatti 
részéből készített k. m.-en (2. rajz). A levélér erősebben fejlett, 
nagyobb dinien siójú, a levél fonáka felé erősebben kidomborodó, 
s mert a levélerétől kiinduló levéllemezfelek igen jellemzően : füg- 
gőlegesen felfelé, egymással párhuzamosan állnak, — majdnem 
gömbszerűnek tűnik fel. A levélér ventralis oldalán szintén két 
vezetőparenchyma-sejt van ; a dorsalis oldalát több vastagfalú, 
nagyobbára kerekded sejt borítja. A levél színén és fonákán levő 
sejtek között egy pár apró u. n. «Innenzelle» foglal helyet. A 
levélerének eme részletén látható szerkezet képezi a Limpricht * 6 ) 
és az ő művéből, pl. G. Roth °)-tól átvett leírások alapját. A levél- 
érből a kissé négyszegletes alakú, de kerekded körvonalú levél- 
sejtek által alkotott lamina, mint fentebb már említettük, függő- 
legesen áll felfelé, majd csakhamar erős ívhajlással görbül el 
vízszintesen ; e görbület a levéllemezfeleken végighúzódó barázdáig 
tart, itt a levéllemez kétrétegű, a fonák felé erősen kidomborodik 
olyanformán, mint valami kisebb levélér, felüli — 3, nagyobb fajta, 
alúl a fonákon több : 3 — 5 sejt alkotja ; ezek a sejtek mindössze 
csak nagyság tekintetében térnek el egymástól, különben egészen 
egyneműek. E vastagodástól a helyenként — néha elég sűrűn — 
kétrétegű levéllemez egyenesen felfelé áll. 
Egészen hasonló viszonyokat mutat a levél középső részén 
(3. rajz) és valamivel feljebb (4. rajz), csak a lamina nem oly 
széles, gyengébben fejlett a levélér. kevesebb «Innenzelle» van a 
két vezetőparenchyma-sejt alatt, s azzal az egy fontosabb kü- 
lönbséggel hogy nem egy « szegély se jt» (= Randzelle), hanem 
kettő is fejlődik (3., 4. rajz). A levéllemezfeleken végighúzódó 
barázda alját alkotó több sejtből álló, megvastagodástól kifelé eső 
lemezsejtek mind csekélyebb számmal fejlődnek ki a csúcs felé 
6 ) Limpricht loco citato I. Bnd. p. 720. 
6 ) G. Roth, 1. c. I. Bnd. p. 402. 
