148 
telt kéregparenchy ma-sejtek élesen elütnek a középponti nyaláb 
üres sejtjeitől. 
A Limpricht által említett tulajdonságot azonban soha sem 
találjuk, mindig massivus, tömör a toknyél felső része. 
A columella tető részén ugyanolyan alakú és színű sejtektől alko- 
tott kis szövettestet találunk, mint aminőt az alján kifejlődve láttunk. 
A capsula epidermisén, a tok középső részén 40 ) elszór- 
tan, körkörösen mindössze 113 — 15 légzőnyílást (stoma) találunk. 21 ) 
A légzőnyílások körvonala felületi képen (IV — Y. t. 16. rajz) majd- 
nem köralakú, igen világosak, mert erősen fénytörők; a két záró- 
sejt együttes szelessége 45 y. • a zárósejtek mindegyike 40 u. 
hosszúságú. A két babszemalakú zárósejt a 0 y. széles centrális hasí- 
tékot zárja közre, mely be van tömve szemecskés massával. Egy 
beállítás mellett a stomák középső és szélső része élesen nem látható. 
A zárósejtek üregében igen sok chloroplastis található. Mellék- 
sejtek nem különböztethetők meg, conformus epidermalis sejtek 
borítják az urnát. Ha a stomákat mélyebb beállítás mellett nézzük, 
úgy amint a IV — V. t. 16. rajzán a jobb felé eső légzőnyílásnál 
feltűntettem, igen feltűnő jelenség, , hogy a környező epidermalis 
sejtek körkörösen alátolakodnak. (Ábrámon a stoma alá nyomuló 
epidermalis sejtek határát pontozva rajzoltam.) A légzőnyílás 
medianus k. m.-ét mutatja a IV- V. t. 17. rajza. Az urna epidermise 
felé emelkedik eg} r kissé a két zárósejt, amelyek functiójukat 
vesztették. A zárósejtek ürege szabálytalan, kisebb-nagyobb kiöblö- 
södéseket mutató, telve van plasmával és chloroplastisokkal, 
amelyek zsúfoltan amylum-szemecskéket tartalmaznak. Igen vastag 
és réteges szerkezetű a zárósejtek belső lamellája, amelyek annyira 
egymásba szövődnek, hogy leírásuk lehetetlen. Mindazonáltal a 
zárósejteknek epibasalis cuticularis sarkantyúját még látnunk lehet, 
eisodialis udvart is alkothatnának. A cuticularisalt lamella azonban 
teljesen egybefogja, köti a zárósejteket, mely lamella a zárósejtek 
közt szemecskézett, a zárósejtek alá fut mint vastagabb szallag. 
20 ) A légzőnyílások rendszerint a tokok nyaki részén a coliamon, vagy 
pedig az apophysis-en találhatók. Igen kevés azoknak a moháknak a száma, 
amelyeknél a stou.a a tok falán fejlődik ki. így a tok alsó részén vannak a 
stomák a következőknél: Orthotrichum anomcUum , 0. midum, 0. urnigeram 
és még több 0. fajnál ; a tok közepén : Orthotrichum saxatile, 0. cupulatum, 
0. Sardagnanum, 0. perforatum, 0. diaphanum, 0. paradoxain, O.pttlchellnm, 
O. pumilum, 0. Schimperi, O. napestre, 0. acuminatum, 0. obtusifolium, 
Ö. gumnostomum, továbbá Encalypta vulgáris, E. ciliata E. rhabdocarpa és 
az Ephemenim nemzetség Leptoneura tribusa tagjainál. (Cf. Limpricht 1. e I. 
u 11. Bnd). — Hogy a légzőnyílások az urnának felső részén is előfordulhat- 
nak, Bünger az Orthotrichum anomalum és Encalypta- ra vonatkozólag, igen 
helyesen, abból magyarázza, hogy a calyptra beburkolja a tokot. így a túlnagy 
transpiratiót eleve megakadályozzák (Sep.-Abdr. aus Bot. Centralblatt 1890 Bd. 
XL II. No. 20—25 p. 4.). 
21 ) Limpricht szerint «Spaltöffnungen zahlreieh» (1. c. 1. Bnd p. 204); 
nem tesz azonban említést — amint más esetekben szokta — arról, hogy vájjon 
ezek redukáltak-e vagy se, szóval, hogy a centrális hasíték he van tömve. 
