159 
Az epidermis alatt a collaris és urna részen, mint vékony 
sáv helyezkedik el az assimilatiós szövet (VI — VII. t. 9. 
rajz, 9) amelyhez physiologiai hivatása tekintetében az ú. n. 
«áussere Sporensack» is (7) csatlakozik, mely különben ismerete- 
sen az amphitheciumhoz tartozik fejlődéstanilag is. Az assimilatiós 
szövet sejtjei kis hézagokkal megszakgatva állnak egymás mellett 
közvetlenül az epidermis alatt, v i z s z ö v e t (Wassergewebe) 
nem fejlődik ki. Az assimilatiós szövet lenyúlik egész a coliam 
aljáig. K. m.-ben az átsajátító szövetet is radiális sorokba elhe- 
lyezkedve látjuk, különösen fent az urna felső, az annulus alatti 
részén, olyanformán, hogy l — 2 chlorop'astissal telt, nagyobbára 
tojásdad-gömbölyű sejtekből álló réteg helyezkedik el az epider- 
mis alatt, s 2— 3 sejtből kiindulólag vezetnek a kurta, radiális 
irányú sejtek az waussere Sporensack» sejtjeihez, amelynek sejtjei 
szintén chloroplastis-tartalmúak. A capsula fala és az «áussere 
Sporensack» közt kifejlődött ezt a szövetet nevezi Bí'jnger «Netz- 
Parenchym» = háló s-p arench y m a-nak 46 ). A tok háti oldalán 
hosszabb az assimilatiós szövet, magasabbra ér fel, mint a tok 
ventralis részén. A collumon az assimilatiós szövet alatt foglal 
helyet körkörösen, hosszmetszetben két oldalt (VI — VII. t. 9. rajz, 
3) az első sorban átszellőztetésre s azonkívül átsajátításra szol- 
gáló szivacsparenchyma (Sehwammparenchym), amely 
jellemzőleg ék-alakú, a séta felé mind keskenyedik, felső végén a 
belső oldalán egy niveauba esik a séta vezetőnyalábja végződését 
borító [szövet felső részével, külső széle, oldala ellenben kissé 
feljebb nyúlik. A tok bilaterális symmetricus alkotásánál és meg- 
görbült állásánál fogva az átszellőztető szövet, vagyis a szivacs- 
parenchyma sem egyenlő alkotási! a toknak háti és hasi oldalán. 
És pedig igen fontos tényképpen állapítható meg, hogy — a 
naptól elfordított, vagyis a tok hasi oldalán erősebben 
fejlett, túlsúlyban ezen a részen van. Ezt a tényt, ha anató- 
miai alkotásából nem is tudnánk, megállapíthatjuk már abból a 
Meesea - kra jellemző tulajdonságból, hogy ha a tokok megszárad- 
nak. mindig meggörbülnek, úgy, hogy a tok háti része 
egészen felfelé áll ; ha a collaris részen minden oldalon egyenlő 
fejlettségű volna az átszellőztető, laza szövet, annak az assimilatiós 
szövetnek összeszáradása ismeretes, hogy ez okozza a collum 
összeesését, zsugorodását — után is megmaradna a tok abban a 
helyzetben, amelyben azelőtt volt ; de mert egyik oldalon vastagabb 
réteget alkot, természetesen az összeszáradás nagyobbfokú is lesz 
azon az oldalon, mint a másikon, ahol kevesebb helyet foglal el 
e szövet, s így okozza a toknak a nagyobb helyet elfoglaló szivacs- 
parenchyma felé való görbülését. A toknak e meggörbűlése a 
spóráknak könnyebben való kiszóródása érdekében is történik. 
45 ) E. Hü.xgf.r : Beitriige zűr Anatomie dér Laubmooekapstd. — Sep, 
Abdr. ans Botnn. Centralblatt. Jahrg. 1890. Bnd. XL1I. No. 20-25 p. 16, 
