Anatómiai szerkezete egynesen mutatja ama oikologiai 
tényezőket, melyek befolyásolása alatt kialakult e moha belső 
berendezkedésében. 
Általában a magasabb régiókban vegetál e moha, így a 
hőmérséklet alacsony foka, általában nagy szélsősége ellen 
kell védekeznie ; az elég sűrűn egymás mellett, fejlődő egyének 
jó fedezetet is nyűjtanak ez ellen, de azonkívül rhizoidákkal van 
minden egyes szár beburkolva, meleg takaróként veszi körül a 
szárat, a kisugárzás általi hő veszteség ellen védekezve ez 
által. Az athmosphaerával érintkező sejtek mindegyike erősen meg- 
vastagodott sejtfalű úgy a leveleknél, mint a séta részen, valamint 
a capsula epidermisénél, a temperatura extremitásai kárt így nem 
tehetnek benne De a tömött felfelé álló gyepe más mellett is 
bizonyít ; t. i. amellett, hogy a talaj, melyen él, nem laza, 
hanem a kellő ellenállása megvan, mert hiszen ha könnyen málló, 
omló, porló volna, akkor minden esetben a talaj felületén vagy 
elfutó, laza szövedéket találunk, vagy pedig egyes, isolált egyé- 
neket. Valóban e mohát vagy alacsony fű közt, a fűnek taraczkjai 
által át meg átszőtt, kötött humuson, vagy a sziklák repedését 
vagy felületét beborító gyepes televény-földön találjuk, de mindig 
bő víztartalmú a talaj ! A Meesea trichodes var. $) és var. y) 
gyepjeit bármikor gyűjtjük, mindig nedvesnek találjuk, mindig 
kifacsarható belőle pár vízcsepp. Hogy állításunk tényleg nem 
puszta ráfogás, bizonyítja ismét anatómiai alakulása: 1. a papil- 
lák. hyalinus szőrök, vízszövet, levélzugsejtek hiánya, mint 
negatívum; mint positivus tények: 1. tekintélyes vizetvezető 
nyalábja van, 2. jól kifejlődött átszellőztető szövete és ezzel kap- 
csolatban sok kivezető apparátusa, 3. sok légzőnyílása van. 
Ismeretes tény, hogy igen változatos a mohoknak a felületükre 
jutó víznek megtartására irányuló berendezkedése, így a kiszá- 
radás ellen való védekezése 67 ). 
8; ) A víz ott-tartására a lombos-mohoknál kővetkező berendezkedések valók : 
A) a) papi 1 1 á, k ; b) m a m i 1 1 á k ; c) egves mohok (pl. Polytrichaceae, Ptery- 
goneurum-, Crossidium- és Aűü'nanemzetség, Campylopns polytricho'ides etc.) 
levélerén kifejlődött ebloroplastis-tartalinú lamellák. E lamellákat régen 
kizárólagosan, mint az assimilatorius tevékenység növelésére szolgáló szerveket 
fogták fel. K. GrOEBF.L professor hangsúlyozta először e nézet tévességét 
(«Flora» 1893. Heft 5, p. 430) s mondotta ki, hogy e Polytriihumok lamellái a 
víz ott-tartására valók. E. Bastit víz alatt nevelt Polytrichum juniperium- ot 
s cnlturái egyéneinél «Ies lames chlorophylliennes de la feuille disparaissent». 
(Revue gén. de Bot. Tome 3, p. 51, 52), VV. Lorch ugyanezt az eredményt érte 
el olyformán, hogy Polytrichum- ot és Óatharinaea undulata- 1 vízpárával telített 
levegőben eultivált («Flora» 78. Bánd. Jahrg. 1894. H. III. p. 463). — d) a Fis- 
sidens-e k kettős lemeze; e> egyes fajok levele tövében kifejlődő chloro- 
plastis-tartalmú szőrképletek; /Vparaphyllo n-ok és g) a capillaris 
terek a levelek tövében s id9 lehet osztani a levéllemez teknőszerü 
összegörb ülését és a margó hátrafelé való penderedését is; 
utóbbi kettő capillaris tulajdonságánál fogva a víznek felvezetésére is szolgál — 
mind olyan berendezkedések, amelyek a levelek külső felületén jutunk 
érvényre. — B) Belsőleg is alakulhat a moha e czélnak megfelelőleg, t. i. 
