№ 4 — 6 
Извѣстія Пмп. Бот. Сада Петра Великаго. 
471 
3 — 13 ст., ігисіііегіз изцие асі 17 сш. аіііз, шопо-ѵеі сИрЬуШз, 
іпіегсіит писііз, Іоіііз сІізіапііЪиз, іп рагіе іпіегіоге зсарі іпзігисііз, 
сапезсепііЬиз, сіепіаііз, зиЬатрІехісаиІіЬиз ; гасето 7 — 14-11ого, 
Погііего Іахе согутЬозо ѵеі рагит еіоп^аіо, 1—2 ст. сііат., асі 
2,5 ст. Іоп^о, і'гисіііегб асі 5 ст. Іоп^о; ресіипсиііз ^ІаЪеггітіз 
ѵеі зиЬ^ІаЬгіз ^гасШЪиз, Погііегіз егесіо-раіиііз, Ігисіііегіз раіепіі- 
Ьиз, 4 — 11 тт. іопрдз. 
Бераііз оѵаІіЬиз рШз тоШЪиз зітрІісіМз оЬіесііз ; реіаііз 
(іп РегЬагіо) аІЪіз ѵеі Ъгиппезсепіе-аІЬісІіз, ѵеі раШбе осйгоіеисіз, 
саіусе зезциі ѵеі сіиріо Іоп^іогіЪиз, оЬоѵаіо-оЫопрдз ѵеі ріиз ті- 
пиз Іаіе оЪоѵаііз, оЫизіз ѵеі геіизіз, 4 — 6 тт. іоп^із, 2,5 — 3,5(4) тт. 
іаііз; зііісиііз ^ІаЪгіз еПіріісіз ѵеі оѵаіо-еіііріісіз (ѵаіѵиііз сопѵехіз), 
6 — 8 тт. Іопрдз, 2 — 2,5 тт. іаііз, ресіипсиііз аериапНЪиз ѵеі Ьге- 
ѵіогіЬиз (іпіегсіит Іоп^іогіЬпз), зіуіо сопзрісио, са. 1 тт. іоп^о, 
арісиіаііз; Іосиііз 6 — 8 оѵиіаііз. 
Дальній Востокъ. Приморская область. Заливъ де 
Кастри, 7. VI. 1855 (цв.), собр. Л. Шренкъ! (зиЬ БгаЪа Ьігіа) ; 
тамъ-же „па твердыхъ скалистыхъ открытыхъ мѣстахъ около 
берега Татарскаго пролива" 10. VI. 1872 (цв.), собр. Августи- 
новичъ!; побережье Татарскаго пролива: Императорская Га- 
вань, западная или Константиновская бухта, VI. 1907 (цв.), собр. 
М. Павленко! (Н. А. Пальчевскій : Растенія Дальняго Востока, 
зпѣ БгаЪа іпсапа) ; „Бухта Нахтаху (Нахту ?) на скалахъ, довольно 
часто", 28. VI. 1911 (пл.), собр. Н. Де су лав и! (Йога ІІззигіеп- 
8І8 № 1604.) 
Растенія по характеру опушенія и формѣ листьевъ нѣсколько 
походятъ на БгаЪа піѵаііз ЫЦеЫ. Въ сѣверо-восточной 
части азіатскаго материка обитаетъ разновидность, усаженная 
также въ нижнихъ частяхъ стрѣлки двумя небольшими зубча- 
тыми листьями •- ѵаг. катізсііаііса (ЬесІеЪ. зиЬ Б. ІгцДсІа). 
Однако, высокія, болѣе крѣпкія стрѣлки, крупные лепестки, оваль- 
ная кисть съ оттопыренными, почти горизонтальными цвѣтонож- 
ками, наконецъ, небольшіе, эллиптической формы, стручки, при- 
даютъ нашему новому виду совсѣмъ иной характеръ. На самомъ 
дѣлѣ это ближайшій родственникъ БгаЪа засііаііпепзіз Р. 
ЗсЪтісІі (О. Ьогеаііз І)С. ѵаг. засЪаІіпепзіз Р. ЗсЪтісіі). Б. из- 
зигіепзіз отличается мягкимъ опушеніемъ всѣхъ частей (нѣтъ 
простыхъ жесткихъ волосковъ), менѣе крупными листьями, цвѣ- 
тами и стручками, и менѣе длиннымъ столбикомъ. 
НаЬ. 8іЬігіа ехігета-огіепіаііз. Ргоѵ. Ргітогзка^а: іп 
гиріЬиз ІііогаІіЬиз асі Ігеіит Таіагісит ! еі таге баропісит Іесіа езі! 
РоПогит іогта еі іпсіитепіо БгаЬае піѵаіі БЩеЫ. поп 
— 8 — 
