39 
hegyek között folyik. (A Latorca alsó, síkságra eső szakaszát 
még nem tanulmányoztam.) 
5. Zsdenyauka patak völgye. 
(5. A gerebeni patak völgye. Úgy az előbbi mint az utóbbi, 
Vezérszállás vidékén torkollik a Latorcába. 
7. Pinye patak, Ujtövisfalvánál ömlik a Latorcába. 
8. Vicsa- völgy, Hársfa Ivánál torkollik a Latorcába. 
9. Yk.-Zvir patak, Zúgónál ömlik a Vicsába. 
10. Zsdimir és mellékpatakai, Vócsinál ömlenek a Vicsába. 
11. A Veres patak és 
12. a Lippicza völgyek, ezek .Munkács és a Háthegység közé 
esnek. 
13. Háthegység, ez a megye délibb hegységei közé tartozik 
3 — 400 m. magas gerinczczel. 
14. Szernye mocsár. Ez a megye alföldi részébe esik Bereg- 
szász fölött. A mocsarat onnan a kultúra már rég eltüntetvén, 
annak tőzeg talaján most gabona és széna terem, a hajdani gaz- 
dag mocsári flóra egyes maradványai ma már csak a vízlevezető 
csatornákban találhatók meg. 
Bereg-megye bár igen tagolt, flórája mégsem mondható 
éppen gazdagnak, különösen áll ez az alhavasokra nézve, ahol a 
havasvidéki fajok száma feltűnően kevés ; a megye flórájának 
alapos átkutatása mégis igen fontos növénygeografiai szempontból, 
mert számos keleti növény nyugati határa eddigi ismereteink 
szerint a megye területére esik. 
Azokon a keleti növényeken kívül, amelyeket Pax sorolt elő 
(id. h.), még a következők érik el itt nyugati határukat : Bunias 
orientalis , Oenanthe bánátim , Knautia pocutica és Echinops com- 
mutatus. Nem lehetetlen azonban, hogy a későbbi kutatások révén 
egyik-másik növénynek nyugati határát Ung vagy éppen Zemplén 
megyében fogjuk megállapítani.. 
Említést érdemelnek még a következő ritkaságok : Calla 
palustris , Aehroanthes monophylla, Angelica archangelica , Lysima- 
chia nemorum , Coronilla latifolia és Jasione montana. 
Bizonyára újabban vándoroltak be a következő jövevények : Els- 
holtzia Patrini , Solidago canadensis, Galinsoga parviftora és Éudbeckia 
hívta, utóbbit tudtommal még senki sem találta az ország területén. 
Tanulmányaim módot nyújtottak arra is, hogy nehány növény- 
nél rendszertani változtatást tegyek. Teljesen osztva azt a fel- 
fogást, amely szerint Ascherson és Graebner a «Synopsis»-ban 
értékelik az egyes növényalakokat, abban a szellemben szállítot- 
tam én is lejjebb az eddigi faji rangon tartott Dianthus com- 
pactust , Geránium alpestrét és Laserpitium alpinumot. A Gen- 
tiana ascleptadea és Gampanula cerviearia feltűnő havasi alakjait 
pedig új névvel iktattam az irodalomba. 
Elősorolásomban összesen 688 növényalak szerepel, ez a 
szám a megye flórájának bizonyára több mint felét teszi ki, bár 
