70 
nomenclatura-szabályok összességének megfelel. Egy új név-com- 
binatio szerzője tetszése szeri t használhat oly fajnevet, mely 
egy régi érvénytelen binominalis elnevezéstől származik vagy 
használhat újat. — Szabály*. 
A virágtalan növények nőmén claturájára vonatkozó legfonto- 
sabb határozatok a következők : 
Az edényes és nem edényes virágtalan növények nomen- 
claturája általában Linné Species Plantarum első kiadásá- 
tól (1753) veszi kezdetét. Kivételt képeznek a «Nomina conser- 
vanda» czímen később kiadandó jegyzékben felsorolandó nevek. 
A Desmidiaceák nomenclatnrájának kiindulási pontjául elfo- 
gadták J. Kalfs : The British Desmidiae 1848 ez. munkát, a 
Xostocaceákn&l Bornet és Flahault Revisióját, az Oscillar iáknál 
Gomont Monographiáját (1893), az Oedogoniaceákná 1 K. E. Hirn 
Monographie und Iconographie dér Oedogoniaceae 1900 ez. munkát ; 
a Diatomaceák, Baderiumok és Flagellatákva, a nomenclatura kiindu- 
lási pontjának megállapítását egyelőre függőben hagyták. 
A gombák nomenclaturájára nézve elhatározták, hogy az a 
bizottság, mely a «Nomina eonservanda» jegyzéket készíti, különös 
tekintettel legyen Fhies Systema Mycol. 1827. és Persoon Synops. 
meth. Fung. (18<H)-ben közzétett nevekre, illetve ezek megtartására. 
Ezek szerint a többi virágtalanok nevének prioritása Linné 
Sp. pl. első kiadásával veszi kezdetét. 
W ille és Wittrock ama javaslatát, hogy a Thallophyták új 
fajainak és varietasainak leírását világos rajz kisérje, elfogadták, 
mint a j á n latot; Maire megjegyezte, hogy ez a húsos gombáknál 
különösen kívánatos. 
A pleomorplius-gombák csak egy binominalis nevet viselnek, 
még pedig a legrégebbit, melyet a legtökéletesebben fejlett alakja 
kapott. Élősdi gombáknál latin nevén meg kell nevezni azokat a 
növényeket, melyeken élősködnek. Ezt is mint ajánlatot fogad- 
ták el. 
Olyan új nemzetségek leírásánál, melyek 2 vagy több fajt 
ölelnek fel, meg kell jelölni azt a fajt. mely a nemzetség typusát 
képviseli. (A j á n 1 a t.) 
A tőzegmoháknál RöLL-nek valamennyi javaslatát, melyek 
legfőképen Warnstorf ellen irányultak, elvetették. Ezeket a javas- 
latokat hazai bryologusaink eléggé ismerik, úgy hogy szükség- 
telennek tartom tartalmukat e helyen ismertetni, annál is inkább, 
minthogy a javaslat elvetésével úgyis tárgytalanná lettek. 
Az ásatag növények nomenclaturájának kiindulási pontja szintén 
Linné Spec. Plánt. ed. 1. megjelenési éve tehát 1753. lesz, azon- 
ban a végleges szabályzatban közzé fogják tenni azoknak a neveknek 
jegyzékét, melyek a prioritás elvének ellenére is megtartandók. 
Szabályként kimondották, hogy fossilis növényt nem szabad 
oly névvel illetni, melyet recens növény visel és viszont, továbbá, 
